Справа № 761/23146/26
Провадження № 3/761/5222/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року  м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва Глянь О.С., розглянувши матеріал, якій надійшов з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , 
за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії А1937 № 318 від 03.06.2026 ОСОБА_1 02.06.2026 близько 05 год. 00 хв. перебував на території ВЧ НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та незв`язна мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та вказав, що від огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, проте такий не пройшов у звязку з оголошення повітряної тривоги. 
Суд, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення, який складений уповноваженою особою, інші долучені документи, дійшов до наступного висновку.
Частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що виразилося у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Поряд з цим, в матеріалах справи відсутні відомості про час доставлення ОСОБА_1 до закладу охорону для огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тільки зазначено про час його перебування в такому стані на території військової частини. 
Із загальнодоступних джерел судом встановлено, що 02.06.2026 у період часу з 05 год. 58 хв. по 06 год. 47 хв. на території міста Києва було оголошено повітряну тривога.
В акті огляду на алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів № 322 від 02.06.2026 вказано, що ОСОБА_1 відмовився від освідчення про стан сп`яніння, проте доказів цього суду не надано.
Таким чином, перевірені та досліджені у справі про адміністративне правопорушення докази поза розумним сумнівом не доводять про те, що 02.06.2026 військовослужбовець ОСОБА_1 в умовах особливого періоду перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння або відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Вказаний протокол про військове адміністративне правопорушення не може слугувати беззаперечним доказом вини військовослужбовця у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи необхідно тлумачити на її користь.
Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява № 25).
Згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому, суддя наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Враховуючи вищевикладене суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили про наявність вини ОСОБА_1 , а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно положень п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 172-20, 247, 278, 280, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-20 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Глянь