Справа № 727/11716/26
Провадження № 2-о/727/379/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді - Слободян Г. М.,
за участю секретаря судових засідань Берник Ю. Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Чернівецької міської ради (код ЄДРПОУ 36068147, місце знаходження м. Чернівці, пл. Центральна, буд. 1) про встановлення факту, що має юридичне значення, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заяви.
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на те, що 12 серпня 2026 року у зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту – Заявник; ОСОБА_1 ) в особі представника звернулась до державного нотаріуса Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області із заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого у Першій Чернівецькій державній нотаріальній конторі Чернівецької області 17.04.1986 року за реєстровим № 1-466 (далі по тексту – Договір купівлі-продажу № 1-466), в якому заявниця зазначена як покупцем.
12 серпня 2026 року державний нотаріус Глибоцької державної нотаріальної контори Девда Марта Тарасівна в порядку заміщення державного нотаріуса Державного нотаріального архіву у Чернівецькій області постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.08.2026 року № 445/02-03 (далі по тексту – Постанова нотаріуса) відмовлено Заявниці у видачі дублікату Договору купівлі-продажу № 1-466 з підстав того, що у Договорі купівлі-продажу № 1-466 зазначено прізвище, ім`я та по батькові покупця « ОСОБА_1 », а із заявою про видачу дублікату звернулася ОСОБА_1 .
Дана помилка у по батькові заявниці була допущена державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області Келіпенко О.С. при складанні тексту Договору купівлі-продажу № 1-466 у 1986 році. 
Працівники (правонаступники) нотаріального архіву не вчиняли спірної нотаріальної дії та за законом не наділені повноваженнями вносити виправлення до змісту документа, складеного іншим нотаріусом, а дублікат нотаріального документа за своєю правовою природою повинен повністю відповідати тексту оригіналу, що виключає можливість усунення розбіжності шляхом його видачі. 

Саме з цих підстав державний нотаріус Девда М.Т., яка розглядала заяву Заявниці в порядку заміщення, Постановою від 12.08.2026 № 445/02-03 відмовила у видачі дубліката та рекомендувала Заявниці звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. 
Внаслідок допущеної помилки у анкетних даних Заявниці (по батькові) станом на сьогодні наявна невідповідність між документом, що посвідчує особу та документом, який посвідчує її право власності на нерухоме майно, що унеможливлює заявниці реалізувати свої законні права власника, зокрема укладати будь-які правочини що стосуються нерухомого майна, а тому виникла необхідність у встановленні факту приналежності їй правовстановлюючого документу у судовому порядку. 
Усі документи, видані Заявниці після 1986 року, – паспорт громадянина України, довідка про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, довіреність, рішення органу місцевого самоврядування, витяг з Державного реєстру речових прав, довідка БТІ та технічний паспорт – послідовно та без жодних розбіжностей засвідчують її прізвище, ім`я та по батькові як « ОСОБА_1 », а не « ОСОБА_1 ». 
Розбіжність із зазначеним іменуванням наявна виключно в одному документі – Договорі купівлі-продажу № 1-466 від 17.04.1986 року, що є типовим випадком, за якого чинне законодавство передбачає судовий порядок встановлення факту належності правовстановлюючого документа.
Просить Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу – договору купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Келіпенко О.С. 17 квітня 1986 року за реєстровим № 1-466.
Рух справи та позиція сторін.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.08.2026 року відкрито провадження в цивільній справі № 727/11716/26 та призначено до розгляду за правилами окремого провадження.
07.08.2026 через систему «Електронний суд» надійшла заява надійшла заява представника заінтересованої особи Чернівецької міської ради Осовської М. М., про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, зазначила, що вирішення справи лишає на розсуд суду відповідно до чинного законодавства.
08.09.2026 представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Дубіцький А. В. через систему «Електронний суд» надав заву про розгляд справи без його участі та без участі заявника. 
Заявник ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином.
Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Дубіцький А. В.у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи: Чернівецької міської ради Осовська М. М., у судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, скерувала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, справу просила вирішити справу на розсуд суду. 
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 

Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. 
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. 
Досліджені докази, встановлені обставини та застосовані норми права.
Судом належними та допустимими доказами встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 від 22.05.1996, наданим Ленінським РВУ МВС України в Чернівецькій області від 22.05.1996, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Чернівці Чернівецької області Україна (а.с.6-7).
Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.08.2026 №445/02-03, наданою Державним нотаріальним архівом у Чернівецькій області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відмовлено ОСОБА_1 у видачі дублікату договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченого у Першій чернівецькій державній нотаріальній конторі Чернівецької області 17.04.1986 року за реєстром №1-466, в зв`язку з неможливістю встановити належність право встановлювального документу особі, що звернулася за видачею дублікату (а.с.8).
Згідно з копії договору купівлі-продажу від 17.04.1986р. , посвідченого державним нотаріусом Першої чернівецької держнотконтори Келіпенко О. С. за реєстром №1-466 ОСОБА_1 купила житловий будинок із належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , розташованого на земельній ділянці розміром 512 кв. м. (а.с.10).
Довідкою Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації від 26.06.2026 № 1476 підтверджено, що право власності на житловий будинок за вказаною адресою зареєстровано за ОСОБА_1 саме на підставі Договору купівлі-продажу від 17.04.1986, посвідченого Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-466, та внесено до реєстрової книги за № 20, сторінка 292, 25.02.1992. Технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Чернівецької міської ради 30.04.2026, замовником також зазначено ОСОБА_1 (а.с.11, 14-15).

Так, рішенням 74 сесії Чернівецької міської ради VIII скликання від 12.02.2026 № 2738 «Про розгляд звернень громадян щодо передачі безоплатно у власність земельних ділянок» вирішено передати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0429 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер 7310136300:14:002:0261), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, при цьому підставою для прийняття цього рішення міською радою прямо зазначено Договір купівлі-продажу від 17.04.1986 № 1- 466 (а.с.12). 
На підставі вказаного рішення право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.03.2026 № 468854562 (а.с.13).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.
Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали).
При цьому, суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу.

Згідно з листом Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.
Оскільки на час розгляду справи втрачена можливість внесення змін або виправлень до вказаного документа, заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку встановити даний факт, оскільки вказані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації її права на розпорядження своїм майном.
Так, судом встановлено, що згідно з паспортом по батькові заявника записано як « ОСОБА_2 », а в копії договору купівлі-продажу по батькові записано як « ОСОБА_3 ». Тобто при оформленні вищевказаного документу були допущені описки в по батькові заявниці, а саме її зазначено « ОСОБА_1 ».
Таким чином, оскільки встановити юридичний факт належності заявниці ОСОБА_1 договору купівлі-продажу на нерухоме майно в інший спосіб неможливо в зв`язку з відсутністю підстав внесення змін в існуючий правовстановлюючий документ, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, що забезпечить їй можливість реалізувати право на розпорядження своїм нерухомим майном.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.98, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК (чинної на час прийняття вказаної Постанови) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, щодо встановлення якого заявник звернулася до суду, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні під час дослідження доказів, відтак заява підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, враховуючи обставини справи, беручи до уваги встановлені факти, що знаходять своє підтвердження в належних та допустимих письмових доказах, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 76, 81, 211, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293, 294, 315 ч. 2, 354 ч. 1 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Чернівецької міської ради (код ЄДРПОУ 36068147, місце знаходження м. Чернівці, пл. Центральна, буд. 1) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) договору купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Келіпенко О. С. 17 квітня 1986 року за реєстровим № 1-466.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду безпосередньо або через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 10.09.2026 року.

Суддя Слободян Г.М.