ЄУН 932/14043/25
Провадження №2/932/4347/25

РІШЕННЯ
іменем України
заочне 

17.07.2026 Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Салькової В.С., за участі секретаря судового засідання Батченко Н.А., представника позивача – адвоката Ганжи М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, 

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача
Позивач через представника звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з них заборгованість з оплати послуг за теплопостачання в сумі 385644,68 грн, 3% річних 27743,70 грн, інфляційні збитки в розмірі 88569,29 грн та пеню в сумі 33793,39 грн, а також судові витрати у справі. 
В обґрунтування позову зазначив, з листопада 2022 року по березень 2023 року включно ним надавалися послуги з постачання теплової енергії відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 , нежитлова будівля В-3, прибудова В-1, загальною площею 1080,60 м2, власниками будівлі є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2020. 
26.10.2020 між позивачем та відповідачами був укладений договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Відповідачам надсилалися позивачем рахунки, акти прийому-передачі послуг за період з листопада 2022 року по березень 2023 року для їх оплати, досудова вимога та акт звірки взаємних розрахунків за вказаний вище період, однак до цього часу оплата послуг ними не здійснена. Оскільки за приміщенням закріплено особовий рахунок № НОМЕР_1 , позивач обліковує відносини із відповідачами як договір №080014 від 26.10.2020. 
Тарифи, за якими формувались рахунки впродовж заявленого періоду, затверджені постановами НКРЕКП від 14.01.2020 №90, від 17.03.2020 №632, від 30.11.2020 №2257 з урахуванням Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 та Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 05.06.2018 №130. 
Пунктом п.25 договору передбачене здійснення оплати послуг не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. То ж, датою початку порушення зобов`язання є, відповідно, кожне 26-ше число місяця, наступного за розрахунковим. Строк виконання вищенаведених помісячних зобов`язань є таким, що настав. 
Несплата відповідачами наданих позивачем послуг є підставою для нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені відповідно до укладеного між сторонами договору та вимог діючого законодавства. 
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
В судовому засіданні представником позивача підтримані позовні вимоги та надані пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, також надана згода на ухвалення у справі заочного рішення. 
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не з`явилися, повідомлялися про місце, дату та час розгляду справи у встановлений цивільним процесуальним законодавством спосіб, відзиву, а також будь-яких заяв або клопотань по суті справи не надали. 
Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 04.11.2025 відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 22.01.2026, відповідачам запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. 
Ухвалою суду від 16.03.2026 підготовче провадження у справі закрите та справу призначено до розгляду по суті на 07.05.2026.
Розгляд справи відкладався 09.07.2026 за клопотанням представника відповідача Каснера О.О. 
В судовому засіданні 09.07.2026 через повторну неявку відповідачів, врахувавши неподання ними відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
За наслідками розгляду справи 09.07.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення з його проголошенням у судовому засіданні 17.07.2026. 
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що предметом господарської діяльності КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради є, зокрема, надання послуг з забезпечення населення послугами теплопостачання, про що зазначено у п.2.2. Статуту Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 20.11.2024 №49/58.
Право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на нежитлову будівлю загальною площею 1080,60 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з нежитлової будівлі В-3 з прибудовою В?-1 підтверджене договором купівлі-продажу від 27.08.2020 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
26.10.2020 між КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради з одного боку та фізичними особами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено договір №080014 про надання послуги з постачання теплової енергії до будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , обладнаної вузлом (вузлами) комерційного обліку теплової енергії. 
Пунктом 25 договору передбачений обов`язок споживача щомісяця після одержання акту прийому-передачі та рахунку від виконавця не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, вносити плату за спожиту послугу. 
У разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі не більше 0,01% суми боргу за кожен день прострочення, загальний розмір якої не може перевищувати 100% загальної суми боргу; нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу (п.34 договору). 
На ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для оплати послуг із теплопостачання позивачем відкритий рахунок №080014. 
Позивачем відповідачам виставлені рахунки за оплату наданої послуги: від 30.11.2022 за 8,06177 Гкал на суму 55439,02 грн; від 31.12.2022 за 6,81193 Гкал на суму 46844,15 грн; від 31.01.2023 за 17,02759 Гкал на суму 117094,99 грн; від 28.02.2023 за 14,54732 Гкал на суму 100038,72 грн та від 31.03.2023 за 9,63064 Гкал на суму 66227,80 грн, а також спрямовані акти прийому-передачі послуги за кожен місяць наведеного періоду.
07.07.2025 позивачем складено акт звіряння взаємних розрахунків станом на 30.06.2025 за період з 01.11.2022 по 31.03.2023, згідно з яким при звірянні встановлена наявність заборгованості відповідачів в сумі 385644,68 грн. 
Вищенаведені рахунки, акти прийому-передачі послуги, акт звіряння та досудову вимогу про сплату виниклої заборгованості до 30.07.2025 позивачем направлено відповідачам цінним листом з описом вкладення 08.07.2025. 
З акту споживання теплової енергії об`єктом за адресою: АДРЕСА_1 , лічильник Соникс 1108, наданих КП «Теплоенерго» ДМР, встановлено, що за період з 30.11.2022 по 19.12.2022 об`єктом за попередніми показами лічильника 99,4 та поточними показами 106 визначено різницю 6,6 Гкал, яка є витратою (розходом), та з урахуванням втрат за проектом 0,339536 та втрат за період 0,21193 загальних розхід визначено як 6,81193 Гкал. Позивачем надано суду три копії даного акту, які ідентичні одна одній та охоплюють період з 30.11.2022 по 19.12.2022, актів споживання за період з 20.12.2022 по 31.03.2023 не надано. 
У довідці КП «Теплоенерго» ДМР від 17.07.2025 №647 наведені нарахування позивачем обсягів спожитої об`єктом відповідачів послуги: у листопаді 2022 року в обсязі 8,016177 Гкал, у грудні 2022 року – 6,81193 Гкал, у січні 2023 року – 17,02759 Гкал, у лютому 2023 року – 14,54732 Гкал та у березні 2023 року – 9,63064 Гкал. 
Згідно з розрахунком суми основного боргу, виконаним КП «Теплоенерго» ДМР, станом на 30.06.2025 за період з 01.12.2022 по 31.03.2023 заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за теплопостачання об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , складає: 385644,68 грн з ПДВ. Нараховані позивачем 3% річних за цей період – 27743,70 грн, інфляційні збитки – 88568,29 грн, пеня – 33793,39 грн. 
Контррозрахунку заборгованості, а також доказів на спростування вимог позивача відповідачами суду не надано. 
V. Оцінка суду
Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Постановою КМУ від 21.07.2005 №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які діяли на момент початку виникнення заборгованості (далі – Правила №630), Постановою КМУ від 21.08.2019 №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» (далі – Правила №830) тощо. 
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги – результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Пунктом другим частини першої статті 5 наведеного вище Закону визначено, що комунальними послугами є в тому числі послуги з постачання теплової енергії. 
Відповідно до ст.ст.19,19-1 ЗУ «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV (далі Закон №2633-ІV) споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за спожиту (отриману) теплову енергію.
За змістом ст.9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Обов`язок відповідачів щомісяця після одержання акту прийому-передачі та рахунку від виконавця не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, вносити плату за спожиту послугу, передбачений п.25 укладеного між сторонами договору№080014 від 26.10.2020. 
Нарахування за спожиту послугу здійснюється позивачем за тарифами, затвердженими постановами НКРЕКП від 14.01.2020 №90, від 17.03.2020 №632, від 30.11.2020 №2257. 
Згідно з п.31 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 №830 (далі – Правила), вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії. Інформування споживачів про намір зміни (коригування) тарифу на послугу з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 05.06.2018 №130. У разі зміни (коригування) тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну (коригування) ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення її/його у дію, повідомляє про це споживачу в один із способів, що гарантують доведення інформації до споживачів і які зазначені у пункті 10 цих Правил, з посиланням на рішення відповідного органу. Пункт 5 Розділу ІІ Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності передбачає, що інформація, зазначена у пунктах 3,4 цього розділу, доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті виконавця комунальних послуг (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги. Згідно з ч.2 ст.5 Закону України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення» доступ до інформації, зазначеної у пунктах 1, 2, 5-14 ч.1 ст.1 цього Закону, забезпечується відповідними суб`єктами господарювання шляхом її розміщення на своїх офіційних веб-сайтах у мережі Інтернет (за наявності) та на інформаційних стендах, що розміщуються в абонентських відділах таких суб`єктів господарювання. Інформація, зазначена у п.2 ч.1 (щодо розміру цін/тарифів на товари, послуги, що надаються населенню, у тому числі із зазначенням розміру податку на додану вартість) та пунктах 1,2 ч.2 ст.1 цього Закону, надається суб`єктами господарювання у платіжних документах, що застосовуються для оплати населенням спожитих товарів, послуг, а також шляхом забезпечення доступу споживачів до електронних систем обліку розрахунків споживачів через офіційні веб-сайти таких суб`єктів господарювання в мережі Інтернет. Таким чином, інформування споживачів про зміну розміру цін/тарифів здійснюється шляхом розміщення інформації на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті виконавця комунальних послуг та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , будучи власниками в рівних частинах нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та стороною укладеного з позивачем договору, маючи відкритий особовий рахунок, є споживачами. послуг за вказаною адресою. 
За ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до п.35 Правил №830 розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є також календарний місяць. 
За положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
В розумінні ст.ст.251,252 ЦК України для внесення помісячних платежів встановлено саме термін, що визначається календарною датою. Тому датою початку порушення зобов`язання є відповідно кожне перше число місяця, що настає за розрахунковим. Отже, строк виконання вищенаведених помісячних зобов`язань є таким, що настав. 
Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Статтею 550 ЦК України передбачено право кредитора на стягнення неустойки з боржника у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язання. 
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
За положеннями ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Ці положення закону кореспондуються з п.34 укладеного між сторонами договору. 
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
За роз`ясненнями НКРЕКП від 22.04.2013, до категорії споживачів «населення» відносяться споживачі, що проживають в будинках житлового фонду незалежно від відомчого підпорядкування, в кооперативних будинках, у гуртожитках підприємств, організацій, установ та учбових закладів, а також у будинках, квартирах, що належать громадянам на правах приватної власності. Оплату житлово-комунальних (комунальних) послуг за тарифами для «інших споживачів» таких послуг здійснюють усі інші особи, які не є громадянами, що використовують житло для проживання, не є релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім тих, що здійснюють виробничо-комерційну діяльність) та не є бюджетними установами. Отже, враховуюче зазначене, відповідачі у цій справі не відносяться до категорії «населення», і на них не розповсюджується дія Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206, відповідно до якої до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих, або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги. 
За вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд зазначає, що фактичне надання послуги з постачання теплової енергії за заявлений період насамперед має підтверджуватися відомостями про фактичне споживання теплової енергії об`єктом, визначеним в укладеному між сторонами договорі. Як встановлено з матеріалів справи, такі відомості відображаються позивачем в актах споживання теплової енергії, в яких зазначається період споживання та обсяг спожитої теплової енергії, визначений у гігакалоріях (Гкал).
Вже похідними від актів споживання теплової енергії є інші докази – акти прийому-передачі послуги, виставлені рахунки, акт звіряння взаємних розрахунків та розрахунок заборгованості, оскільки первісному встановленню підлягає саме обсяг теплової енергії, яка була поставлена позивачем та, відповідно, спожита відповідачами. 
Позивачем наданим суду актом споживання теплової енергії за період з 30.11.2022 по 19.12.2022 доведено суду постачання ним на об`єкт відповідачів теплової енергії в обсязі 6,81193 Гкал та споживання цього обсягу енергії відповідачами. 
Разом з тим, споживання відповідачами теплової енергії за інші складові заявленого періоду позивачем не доведено, відповідних актів споживання теплової енергії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ним суду не надано. 
Таким чином, докази, на підставі яких КП «Теплоенерго» здійснило нарахування вартості послуги за визначений ним обсяг теплової енергії, відсутні. 
Довідка №647 від 17.07.2025 лише фіксує щомісячні нарахування із зазначенням обсягу спожитої теплової енергії, але не містить посилання на джерело, з якого були здобуті зазначені в ній відомості. 
Отже, суд констатує, що між сторонами дійсно наявні правовідносини з постачання теплової енергії на підставі Договору №080014 від 26.10.2020, і позивач належним чином виконував свої зобов`язання щодо надання послуг відповідачам у грудні 2022 року, а відповідачі порушили свої зобов`язання за договором зі своєчасної оплати наданої послуги, то ж, суд визнає підтвердженим факт наявності основного боргу за грудень 2022 року в сумі 46844,15 грн за 6,81193 Гкал, спожитих відповідачами. Виходячи з суми основного боргу та тривалості прострочення його сплати, позивач має право на відшкодування відповідачами інфляційних збитків у сумі 11376,68 грн, 3% річних в розмірі 3511,39 грн та пені – 4272,19 грн, що відповідає розрахункам позивача за вказаний період та є законним способом захисту майнових прав позивача. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Теплоенерго» ДМР є цілком обґрунтованими та доведеними належними доказами в частині вимог, що стосуються періоду грудня 2022 року, і в цій частині мають бути задоволені судом шляхом солідарного стягнення наведених сум грошових коштів з відповідачів. В іншій частині підстав для задоволення позовних вимог не встановлено.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Згідно з ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем при пред`явленні позову сплачено судовий збір у сумі 6429,01 грн. Оскільки судом вимоги позивача задовольняються частково, з відповідачів на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в розмірі 792,05 грн – по 396,03 грн з кожного. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,5,10-13,141,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ: 

Позовні вимоги Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (49001, м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 29, оф.504, код за ЄДРПОУ 32688148) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії – задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради заборгованість з оплати послуг теплопостачання за грудень 2022 року за договором №080014 від 26.10.2020 в розмірі основного боргу 46844,15 грн, інфляційні збитки в сумі 11376,68 грн, 3% річних в розмірі 3511,39 грн та 4272,19 грн пені, а всього – 66004 (шістдесят шість тисяч чотири) грн 41 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської витрати зі сплати судового збору в сумі 369 (триста дев`яносто шість) грн 03 коп. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської витрати зі сплати судового збору в сумі 369 (триста дев`яносто шість) грн 03 коп. 
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його перегляд відповідачем та подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення суду складене 17.07.2026.

Суддя: В.С. Салькова