ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1978/26 Справа № 199/1172/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Машкіна Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу захисника Будьонного Віталія Сергійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 12 березня 2026 року стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП), 
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 12 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватою за ч. 4 ст. 156 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 13 600 гривень з конфіскацією предметів торгівлі.
Відповідно до постанови суду першої інстанції, 09 січня 2026 року близько 12-40 години, ОСОБА_1 , будучи особою, яка притягалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП протягом року, за адресою: м. Дніпро, вул. Артеківська, 20, здійснювала реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції через поважність причин його пропуску, скасувати її та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.
В обґрунтування пропущеного строку захисник зазначає, що його підзахисна ОСОБА_1 не отримувала повідомлення про розгляд справи та не була присутня під час судового розгляду справи №199/1172/26. Про розгляд справи дізналася 09.06.2026 з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, де ознайомилась з текстом оскаржуваної постанови, після того, як отримала повідомлення про блокування рахунків державною виконавчою службою. Вказує, що апеляційна скарга подана в найкоротший строк після отримання його підзахисною інформації про існування оскаржуваної постанови. Наголошує, що сам факт складання протоколу про адміністративне правопорушення не може свідчити про обізнаність особи щодо відповідного судового процесу, оскільки: дата та час розгляду справи, які зазначені в протоколі, не відповідають дійсності; протокол складається співробітниками поліції, а розгляд справи здійснюється виключно судом, і саме суд повинен своєчасно проінформувати особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату та час розгляду справи та про результат такого розгляду.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції. Вказує про непричетність ОСОБА_1 до даного правопорушення, в матеріалах відсутні жодні докази факту реалізації нею тютюнових виробів без марок акцизного податку. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним з доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне рішення. Проте, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий висновок щодо дій певної особи. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано номер постанови згідно з якою його підзахисна притягувалася до відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення раніше, а відтак не розкрито об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП. Зазначає, що стаття 156 КУпАП є бланкетною адміністративно-правовою нормою і для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 156 КУпАП. Особа, яка склала протокол, при викладені по суті правопорушення, не було зазначено яку саме норму закону порушила ОСОБА_1 , при цьому вказівка на конкретну норму закону, яку порушила особа, є важливою складовою, задля можливості встановлення складу адміністративного правопорушення за ст. 156 КУпАП. 
Тому захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не може бути доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.
Позиції учасників апеляційного провадження.
В судове засідання ОСОБА_1 та її захисник Будьонний В. С. не з`явились, про час, дату та місце апеляційного розгляду повідомленні належним чином, захисник за змістом апеляційної скарги просить провести розгляд справи за їх відсутності, що відповідно до ч. 2 ст. 268, ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду без їх участі.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Розглянувши клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає обґрунтованими його доводи, оскільки ОСОБА_1 не отримувала копію постанови суду. Враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, апеляційний суд вважає, що для забезпечення права особи на апеляційне оскарження рішення суду, необхідно задовольнити клопотання та поновити строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладене в постанові суду твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
Обґрунтовуючи висновок про доведення винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №958424 від 09.01.2026, рапорті оператора служби 102 за ЄО №693 від 09.01.2026, згідно з яким було зареєстровано повідомлення працівника поліції про виявлення факту продажу тютюнових виробів без марки акцизного податку за адресою: м.Дніпро, вул. Артеківська, 20; письмових поясненнях ОСОБА_2 ; фототаблицями з місця події.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...
Позиція захисника в апеляційній скарзі зводиться до твердження, що у матеріалах справи відсутні докази факту продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів, зокрема відсутній доказ, який би був належним доказом факту продажу саме у останньої.
Проте, з такими доводами не погоджується апеляційний суд, оскільки в матеріалах справи є пояснення свідка ОСОБА_2 , згідно з якими 09.01.2026 приблизно о 12-40 години в кіоску за адресою: м.Дніпро, вул. Артеківська, він придбав пачку цигарок без марок акцизного податку.
Також до протоколу про адміністративні правопорушення долучені фотознімки на яких зафіксовано, що ОСОБА_2 , придбав пачку сигарет, яка не має марок акцизного податку. Разом з цим, на фототаблицях відображено кіоск, де здійснюється продаж цигарок, ОСОБА_1 перебуває за прилавком цього кіоску. Крім того, особу ОСОБА_1 на долучених фотознімках можливо ідентифікувати за допомогою фотокопії паспорта громадянина України, яка також наявна у матеріалах справи.
Щодо спростування доводів захисника про повторність вчинення адміністративного правопорушення, апеляційний суд зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 протягом року була піддана адміністративному стягненню за ст. 156 КУпАП, що підтверджується копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 05.12.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності та на неї накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 156 КУпАП (справа №199/15750/25), постанова набрала законної сили 16.12.2025.
Оцінюючи зазначені докази, суд визнає належними, допустимими та достовірними, які підтверджують факт торгівлі ОСОБА_1 тютюновими виробами без марок акцизного податку особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в протоколі посилання на порушення інших нормативно-правових актів, які регулюють ці правовідносини, оскільки стаття 156 КУпАП за своїм видом є бланкетною.
Так диспозиція ч. 4 ст. 156 КУпАП сформульована таким чином, що відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 156 КУпАП “Роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку”.
Отже для правильного розуміння складу правопорушення цей закон не відсилає до інших нормативно-правових актів, тому що всі ознаки об`єктивної сторони правопорушення прямо передбачені в диспозиції статті, у даному випадку — це роздрібні торгівля тютюновими виробами без марок акцизного податку.
Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів у справі, які захисник тлумачить на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника Будьонного Віталія Сергійовича про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 12 березня 2026 року задовольнити та поновити строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу захисника Будьонного Віталія Сергійовича залишити без задоволення.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 12 березня 2026 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 156 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя        О. П. Піскун