Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/1143/26
Провадження №: 2/332/2072/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Марченко Н.В.,
при секретарі судового засідання : Волкова Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі адвоката Якимової Ольги Володимирівни до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна, вилучення запису про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі адвоката Якимової Ольги Володимирівни до Василівського відділу державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного Східного міжрегіонального управління про зняття арешту з майна, вилучення запису про арешт майна.
Позов обґрунтований тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 24 лютого 1994 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частинах. 
Запис про право власності на квартиру було внесено до Реєстрової книги згідно звороту свідоцтва.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 27.11.2023 року № 355940804, в розділі «Актуальна інформація про речове право» зазначено, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , має в приватній власності 1/4 частину квартири на підставі Свідоцтва про право власності № 88, виданого 24.02.1994 року Керівником органу приватизації. 
Крім того, в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» зазначено, що згідно Постанови серії АА № 423900, виданої 28.04.2005 року Василівським районним відділом державної виконавчої служби, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 
26.11.2025 року позивач письмово звернулася до компетентного органу з приводу зняття арешту з належного їй нерухомого майна, але отримала письмову відповідь, зі змісту якої не вбачається можливість та порядок такого зняття.
Зі змісту письмової відповіді б/н від 26.11.2025 року Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається наступне: «За підсумками перевірки фактів, викладених у ОСОБА_5 зверненні та доданих до нього документів за даними Системи, у тому числі спецрозділу, який є архівною складовою частиною Системи, Управлінням встановлено, що будь-які відомості про виконавче провадження, при здійсненні якого на нерухоме майно, що належить Вам на праві власності постановою, серія та номер АА № 423900, виданою 28.04.2005 Василівським районним відділом державної виконавчої служби було накладено арешт, не містяться. Разом з тим, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний архівний запис про реєстраційний номер обтяження: 1954704 від 10.05.2005, внесений реєстратором: Василівською державною нотаріальною конторою; тип майна: квартира; адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 ; підстава обтяження: постанова серія та номер АА № 423900, видана 28.04.2005 Василівським районним відділом державної виконавчої служби; суб`єкти: ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отримати будь-яку інформацію з цього приводу безпосередньо у Василівському відділі державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) наразі немає можливості з таких підстав. Василівську міську територіальну громаду Василівського району Запорізької області місцезнаходження якої є Відділ, внесено Тимчасово окупованих територій України. З метою недопущення несанкціонованого доступу до інформації, що міститься в Системі, її функціонування призупинено для працівників відділу. Отже, Управління не володіє будь-якою інформацією щодо виконавчого провадження, при здійсненні якого 28.04.2005 державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби було винесено постанову, якою накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить вам на праві власності.». 
Крім того, було додатково роз`яснено, що, за відсутності підстав для зняття арешту з майна згідно ЗУ «Про виконавче провадження», є передбачена законодавством можливість звернення з позовом про зняття арешту з майна за рішенням суду. 
Враховуючи відсутність інформації про хід виконання по виконавчому провадженню 2005 року та про його актуальність на даний час, позивач вважає, що має місце порушення права власника на визначення юридичної долі власного майна через наявне обтяження.
На підставі викладеного, просить суд:
Зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцем реєстрації проживання якої є: АДРЕСА_1 , накладений постановою, серія та номер АА № 423900, виданою 28.04.2005 Васильківським районним відділом державної виконавчої служби; підстава обтяження: постанова серія та номер АА № 423900, видана 28.04.2005 Василівським районним відділом державної виконавчої служби; суб`єкти: ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформацію щодо арешту, накладеного постановою, серія та номер АА № 423900, виданою 28.04.2005 Васильківським районним відділом державної виконавчої служби; підстава обтяження: постанова серія та номер АА № 423900, видана 28.04.2005 Василівським районним відділом державної виконавчої служби; суб`єкти: ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2026 позовну заяву ОСОБА_1 , в особі адвоката Якимової Ольги Володимирівни до Василівського відділу державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного Східного міжрегіонального управління про зняття арешту з майна, вилучення запису про арешт майна  – залишено без рухудля усунення недоліків.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2026 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , в особі адвоката Якимової Ольги Володимирівни до Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в особі Управління про зняття арешту з майна, вилучення запису про арешт майна до розгляду. Відкрито спрощене провадження по справі. Розгляд справи проводити з повідомленням сторін. Призначено справу до судового розгляду.
14.04.2026 від представника Управління забезпечення примусового виконання рішень У Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Управління не є належним відповідачем по справі.
04.05.2026, до початку судового засідання, від представника позивача надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на належного - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Просила розгляд клопотання проводити за її відсутності та відсутності позивача.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2026 замінено неналежного відповідача: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на належного: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( ЄДРПОУ: 43315529, місцезнаходження: 69095, м. Запоріжжя, вул. Приходська, 58).
09.06.2026 від представника відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у Відділі виконавче провадження, за яким виступає ОСОБА_1 не перебуває та не перебувало, у звязку з цим підстав для зняття арешту з її майна не вбачається. У задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.
У судове засідання позивач не з`явилася. Від її представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити за його відсутності.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 24 лютого 1994 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частинах. Запис про право власності на квартиру було внесено до Реєстрової книги згідно звороту свідоцтва ( а.с. 6-7). 
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 27.11.2023 року № 355940804, в розділі «Актуальна інформація про речове право» зазначено, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , має в приватній власності 1/4 частину квартири на підставі Свідоцтва про право власності № 88, виданого 24.02.1994 року Керівником органу приватизації. Крім того, в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» зазначено, що згідно Постанови серії АА № 423900, виданої 28.04.2005 року Васильківським районним відділом державної виконавчої служби, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. ( а.с. 8).
26.11.2025 року позивач звернулася до компетентного органу з приводу зняття арешту з належного мені нерухомого майна, але отримала письмову відповідь, зі змісту якої не вбачається можливість та порядок такого зняття. Зі змісту письмової відповіді б/н від 26.11.2025 року Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається наступне: «За підсумками перевірки фактів, викладених у ОСОБА_5 зверненні та доданих до нього документів за даними Системи, у тому числі спецрозділу, який є архівною складовою частиною Системи, Управлінням встановлено, що будь-які відомості про виконавче провадження, при здійсненні якого на нерухоме майно, що належить Вам на праві власності постановою, серія та номер АА № 423900, виданою 28.04.2005 Васильківським районним відділом державної виконавчої служби було накладено арешт, не містяться. Разом з тим, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний архівний запис про реєстраційний номер обтяження: 1954704 від 10.05.2005, внесений реєстратором: Васильківською державною нотаріальною конторою; тип майна: квартира; адреса нерухомого майна: АДРЕСА_1 ; підстава обтяження: постанова серія та номер АА № 423900, видана 28.04.2005 Василівським районним відділом державної виконавчої служби; суб`єкти: ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отримати будь-яку інформацію з цього приводу безпосередньо у Василівському відділі державної виконавчої служби у Василівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) наразі немає можливості з таких підстав. Василівську міську територіальну громаду Василівського району Запорізької області місцезнаходження якої є Відділ, внесено Тимчасово окупованих територій України. З метою недопущення несанкціонованого доступу до інформації, що міститься в Системі, її функціонування призупинено для працівників відділу. Отже, Управління не володіє будь-якою інформацією щодо виконавчого провадження, при здійсненні якого 28.04.2005 державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби було винесено постанову, якою накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить вам на праві власності.». Крім того, було додатково роз`яснено, що, за відсутності підстав для зняття арешту з майна згідно ЗУ «Про виконавче провадження», є передбачена законодавством можливість звернення з позовом про зняття арешту з майна за рішенням суду ( а.с. 9).
Відповідно до п. 3.9 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.07.1999 №470/4, який діяв до 25.12.2008, строк зберігання переданих до архіву завершених виконавчих проваджень ( в паперовому вигляді) становив три роки.
Пунктом 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5, що був чинний до 19.09.2017, було передбачено, що строк зберігання становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.
Припинити чинність арешту нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцем реєстрації проживання якої є: АДРЕСА_1 , накладений постановою, серія та номер АА № 423900, виданою 28.04.2005 Васильківським районним відділом державної виконавчої служби; підстава обтяження: постанова серія та номер АА № 423900, видана 28.04.2005 Василівським районним відділом державної виконавчої служби на даний час немає можливості, оскільки не встановлено, що виконавчий документ перебував на виконанні у відділі і чи фактично він виконаний у повному обсязі.
Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно із ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Аналогічні положення закріплені вст.316-321 ЦК України.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Крім того, відповідно до ст.319,321 ЦК України, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно дост.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від21.04.1999року, який був чинний на час накладання державними виконавцями арешту, передбачено, що у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Відповідно до ст.57 вказаного Закону, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.
Згідно з ч.1ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, який чинний на час розгляду справи, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Відповідно дост.59 вказаного Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
З наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.
Арешт майна ОСОБА_1 за наведених вище обставин та вимог закону із заходу забезпечення виконання рішення суду перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно п. 2 ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Враховуючи викладене та керуючись12, 13, 76-82,89,141,263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні ОСОБА_1 , в особі адвоката Якимової Ольги Володимирівни до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна, вилучення запису про арешт майна – задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місцем реєстрації проживання якої є: АДРЕСА_1 , накладений постановою, серія та номер АА № 423900, виданою 28.04.2005 Васильківським районним відділом державної виконавчої служби; підстава обтяження: постанова серія та номер АА № 423900, видана 28.04.2005 Василівським районним відділом державної виконавчої служби; суб`єкти: ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформацію щодо арешту, накладеного постановою, серія та номер АА № 423900, виданою 28.04.2005 Васильківським районним відділом державної виконавчої служби; підстава обтяження: постанова серія та номер АА № 423900, видана 28.04.2005 Василівським районним відділом державної виконавчої служби; суб`єкти: ОСОБА_1 , код НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення складено 23.07.2026.

Суддя         Н.В. Марченко