ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/581/26
Провадження № 2-а/483/9/2026
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
22 липня 2026 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої - судді Шевиріної Т.Д., 
за участю секретаря – Кучерової Д.С., 
позивачки – ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з використанням позивачкою власних технічних засобів адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з адміністративним позовом, предметом якого є: скасування постанови серії ЕНА №7158342 від 08 травня 2026 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08 травня 2026 року поліцейським УПП Миколаївської області винесено оскаржувану постанову, якою на позивачку накладено штраф у розмірі 340 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: за порушення вимоги дорожньої розмітки 1.18, де з крайньої лівої полоси можливий лише поворот ліворуч або розворот, тоді як вона здійснила рух прямо, чим порушила п. 8.5.1 Правил дорожнього руху (далі – ПДР). Посилаючись на те, що рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності прийнято з порушенням законодавства та відсутні докази, які б підтверджували факт вчинення адміністративного правопорушення, просила задовольнити позовні вимоги. 
У встановлений судом строк на вказану позовну заяву відповідач надав відзив, в якому просив відмовити у задоволені позову. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що 08 травня 2026 року о 11 год. 05 хв. під час несення служби за адресою: вул. Набережна, 1 у с. Коблеве Миколаївського району Миколаївської області працівниками поліції було виявлено, що водій автомобіля Mercedes-Benz E 250 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.18, оскільки здійснив рух прямо з крайньої лівої смуги, з якої дозволено рух лише ліворуч або розворот, чим порушив вимоги п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України. У зв`язку з виявленим порушенням транспортний засіб було зупинено на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та після зупинки поліцейський представився, повідомив водію причину зупинки, роз`яснив суть виявленого порушення та, керуючись ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» і п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України, запропонував пред`явити документи, передбачені п. 2.1 Правил дорожнього руху України. Водій виконала законну вимогу поліцейського. Після встановлення факту порушення вимог дорожньої розмітки 1.18 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, поліцейським було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, роз`яснено строк оскарження та строк добровільної сплати штрафу. Так, на позивачку було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, тобто у межах санкції статті. Під час розгляду справи заяв, скарг та клопотань не надходило. З боку водія заперечень не було, з порушенням вона погодилася. Крім того, відрау після зупинки транспортного засобу відповідач повідомив, що порушення було зафіксовано камерами спостереження, а сама процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови була зафіксована за допомогою нагрудних відеореєстраторів № 474079 та № 474073, про що міститься відповідна відмітка у постанові. Крім того, факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписами із системи відеоспостереження адміністративної будівлі дорожньої станції патрульної поліції «Коблеве». Відповідач також зазначив, що на момент виявлення адміністративного правопорушення та винесення оскаржуваної постанови працівники поліції не мали технічної можливості отримати безпосередній доступ до архіву відеозаписів системи відеоспостереження адміністративної будівлі дорожньої станції патрульної поліції «Коблеве» та продемонструвати відповідний відеозапис позивачці на місці зупинки транспортного засобу. Доступ до таких відеоматеріалів здійснюється із використанням відповідних інформаційно-технічних засобів після отримання архівного відеозапису у встановленому порядку.
22 червня 2026 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, у якій вона зазначила, що відповідач, посилаючись на відеозапис із системи відеоспостереження адміністративної будівлі дорожньої станції патрульної поліції «Коблеве» як на доказ вчинення адміністративного правопорушення, водночас визнав, що на момент розгляду справи працівники поліції не мали доступу до зазначеного відеозапису та не могли продемонструвати його водію. У зв`язку із цим позивачка вважає, що відеозапис із системи відеоспостереження не міг бути покладений в основу постанови під час її винесення, оскільки фактично не був предметом дослідження посадовою особою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Просила врахувати, що під час винесення оскаржуваної постанови вона повідомила, що була позбавлена можливості зайняти крайню праву смугу для руху, оскільки цією смугою рухались великогабаритні автомобілі. Водночас ці пояснення не були враховані, як не були досліджені на місці зупинки і відеозаписи, долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши позовну заяву та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов такого.
Судом встановлено, що 08 травня 2026 року о 11 год. 05 хв. під час несення служби за адресою: вул. Набережна, 1, с. Коблеве Миколаївського району Миколаївської області інспектором поліції було зупинено транспортний засіб Mercedes-Benz E 250 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Причиною зупинки було невиконання водієм вимоги дорожньої розмітки 1.18, а саме здійснення руху прямо з крайньої лівої смуги, з якої дозволено рух лише ліворуч або розворот. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, поліцейським було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів. 
08 травня 2026 року інспектором поліції прийнято постанову серії ЕНА №7158342 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою на позивачку накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с. 7). 
Наведене повністю підтверджується оглянутими у судовому засіданні відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів № 474079 та № 474073, які надано відповідачем разом із відзивом на позовну заяву. 
Так, із долучених відеозаписів слідує, що 08 травня 2026 року позивачка за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, керувала транспортним засобом та не виконала вимоги дорожньої розмітки 1.18, здійснивши рух прямо з крайньої лівої смуги, з якої дозволено рух лише ліворуч або розворот. Саме зазначене порушення стало підставою для зупинки транспортного засобу працівниками поліції. 
З відеозаписів також слідує, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції повідомив позивачці причину зупинки, роз`яснив суть виявленого порушення та звернув її увагу на невиконання вимог дорожньої розмітки. Крім того, на відеозаписі зафіксовано початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, роз`яснення позивачці її процесуальних прав, надання їй можливості висловити свої пояснення та заперечення щодо обставин правопорушення, після чого поліцейським було прийнято рішення про винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення. Тоді ж позивачці вручено копію постанови, роз`яснено строк і порядок оскарження, а також строк добровільної сплати штрафу.
Крім того, з дослідженого судом відеозапису, наданого відповідачем на підтвердження обставин вчинення позивачкою адміністративного правопорушення та зафіксованого стаціонарною системою відеоспостереження адміністративної будівлі дорожньої станції патрульної поліції «Коблеве», слідує, що позивачка, керуючи транспортним засобом за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, здійснила рух прямо з крайньої лівої смуги, з якої відповідно до дорожньої розмітки 1.18 дозволено рух лише ліворуч або розворот. Зазначена обставина об`єктивно зафіксована на відеозаписі. З наведеного відеозапису також слідує, що перешкод для зайняття позивачкою крайньої правої смуги та виконання вимог дорожньої розмітки не було.
При цьому суд відхиляє доводи позивачки щодо невідповідності зазначеного відеозапису критеріям належності та допустимості доказів, оскільки за результатами дослідження наданих відповідачем відеоматеріалів встановлено, що вони є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відображають одну й ту саму подію та стосуються обставин зупинки транспортного засобу, яким керувала позивачка.
Таким чином, досліджені судом відеозаписи у сукупності з іншими матеріалами справи підтверджують обставини, викладені в оскаржуваній постанові, та спростовують доводи позивачки про відсутність належних доказів вчинення нею адміністративного правопорушення. 
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», врегульований Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.
У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, крім інших, статтею 122 КУпАП.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Згідно з розділом 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України горизонтальна дорожня розмітка 1.18 показує дозволені напрямки руху по смугах на перехресті, транспортній розв`язці в різних рівнях, а також у місцях влаштування віднесеного лівого повороту чи розвороту.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Відповідно до положень ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
З урахуванням викладеного, а також того, що відповідач свій процесуальний обов`язок доказування виконав – надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, а також того, що гарантії прав позивачки під час розгляду справи були дотримані, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 241-243, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча: