Справа № 464/2074/26
пр.№ 2/464/2002/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2026 року
Сихівський районний суд м.Львова 
в складі: головуючої-судді Бойко О.М.
секретар судового засідання Константинова С.С.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:
позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 13 554,47 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, за допомогою одноразового ідентитфікатора, укладено кредитний договір у формі електронного документа №462663486. Відповідачу було надано кредит у розмірі 3 000 грн. В подальшому, відповідачу було збільшено суму кредиту, у зв`язку із чим загальна сума становить 8 250 грн. Відповідно до умов договору відповідач був зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати нараховані проценти у строки, передбачені цим договором, однак, не виконав таких зобов`язань. 28.11.2026 між перівсним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01. Також, 05.05.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем було укладено договір факторингу №175 відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС'' отримав право грошової вимоги до осіб визначених в реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 13 554 грн 47 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 7 014 грн 35 коп, нарахованих відсотків - 6 542 грн 12 коп. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, просить позов задоволити. Крім того, просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. та сплачений судовий збір. Просить позов задоволити.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач  ОСОБА_1  подав до суду заяву, в якій позов визнав, проте просить змешити розмір витрат на правової допомоги, ваажає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом роботи. Також, просить розглядати справу проводити без його участі. 
З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 20.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем за допомогою одноразового ідентитфікатора «MNV6K23А» укладено кредитний договір у формі електронного документа, Також, згідно із повідомленням від АТ КБ «Приватбанк» від на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано банківську картку № НОМЕР_1 на яку за період 20.02.2022-26.02.2022 було здійснено зарахування коштів у загальній сумі 8 250 грн.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію": електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та позивачем не було б укладено.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18.
Отже, із змісту наведених положень Закону випливає, що електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір (оферти).
Таким чином, даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі.
Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України , зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором від 08.06.2024 така становить в загальній сумі 13 554 грн 47 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 7 014 грн 35 коп, несплачені відсотки - 6 542 грн 12 коп. Відповідачем визнано позов в цій частині. 
28.11.2026 між перівсним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01.          05.05.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем було укладено договір факторингу №175 відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС'' отримав право грошової вимоги до осіб визначених в реєстрі боржників, у тому числі і до відповідача. Згідно ч.1 ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи наведені обставини та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що вказана сума підлягає стягненню з відповідача.
Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч.1 п.1 ч.3 ста.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 та частина 8 статті 141 ЦПК України).
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (Постанова Верховного Суду від 16.02.2023 у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22).
Судом встановлено, що 20.08.2025 між ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС'' та Адвокатським бюро «Соломко та партнери» укладено договір про надання правової допомоги № 20/08/01. Також, згідно акту про отримання правової допомоги від 29.12.2025, сума наданої правничої допомоги становить 7 000 грн.
Проте, враховуючи принцип співмірності, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, зважаючи на нескладність справи, розгляд її у спрощеному провадженні за відсутності учасників, а також заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що вартість витрат на правничу допомогу слід зменшити з 7 000 грн до 2 000 грн.
Згідно із ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп., згідно платіжного доручення № 68335 від 18 квітня 2025 року.
З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1 311,20 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 1 311,20 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 137, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :

позов задоволити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС'' (місце знаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6 каб. 13, ЄДРПОУ 21133352) заборгованість за кредитним договором №462663486 від 20.02.2022 року  в розмірі 13 554 грн 47 коп, сплачений судовий збір у розмірі 1 311 грн. 20 коп, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. 
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЙС'' (місце знаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6 каб. 13, ЄДРПОУ 21133352) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1 311 грн. 20 коп. судового збору.
В решті позову – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуюча