Справа №585/1172/26
Номер провадження 22-ц/816/2586/26
Категорія - 39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Сізова Д.В. (суддя-доповідач), 
суддів: Собини О.І., Сидоренко А.П.,
з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 
у присутності:
представника відповідача – адвоката Єрньєй Алли Анатоліївни (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Єрньєй Алли Анатоліївни
на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2026 року, ухвалене в м. Ромни у складі судді Машини І.М., 
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог 
23 березня 2026 року ТОВ «ФК Єврокредит» звернулося до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано наступними обставинами.
18 березня 2019 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №47-421-855-2-19-Г, який складається з публічної частини договору, якою є Правила обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк», розміщені на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua, та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Своїм підписом позичальник підтвердила обов`язковість умов цього договору, факт її ознайомлення з умовами кредитування на сайті кредитодавця та/або відділеннях, кредитодавця, отримання оригіналу договору із додатками, Тарифів, паспорта споживчого кредиту. За умовами кредитного договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 17 березня 2023 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним. Кредит надається на споживчі цілі, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника в АТ «Мегабанк», на умовах сплати процентів – щомісячних ануїтетних платежів та відповідної комісійної винагороди.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. У свою чергу відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 03 вересня 2024 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 100 785,65 грн, з яких: 40 454,23 грн – кредит, 106,28 грн – проценти за користування кредитом, 60 225,14 грн – комісія. 
03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» укладено договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за яким останнє набуло право вимоги до боржників за основними договорами, зокрема і до відповідача за вказаним кредитним договором.
27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги, зокрема і до відповідача за вказаним кредитним договором на суму, нараховану первісним кредитором, – 100 785,65 грн, будь-які додаткові нарахування жодним із нових кредиторів не здійснювалися.
Посилаючись на вказані обставини, уточнивши позовні вимоги (а.с. 147-150), просило стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 40 560,79 грн, з яких: 40 454,23 грн – кредит, 106,28 грн – проценти за користування кредитом, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору – 2662,40 грн та на оплату професійної правничої допомоги – 11 200 грн.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2026 року позовні вимоги задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь «ФК Єврокредит»» заборгованість за кредитним договором від 18 березня 2019 року №47-421-855-2-19-Г у розмірі 22 942,91 грн, 2 662,40 грн судового збору та 848,46 грн втрат на професійну правничу допомогу. 
Стягнуто з ТОВ Єврокредит» на користь ОСОБА_1 2 828,23 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині позову відмовлено.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором порушила, не повернувши заборгованість за кредитом. Встановивши, що умова договору про сплату комісії за обслуговування кредиту (п.2.8) є нікчемною, оскільки в договорі не визначено конкретних додаткових чи супутніх послуг, за які вона стягувалася, суд дійшов висновку, що сплачені відповідачкою кошти за комісією мають бути зараховані на погашення процентів та основної суми боргу/ При цьому встановив, що позивач правомірно набув право вимоги за кредитним договором.
Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
Не погодившись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Єрньєй А.А. оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційні скарзі, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволення позовних вимог, а також стягнути 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді. 
Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність заборгованості, оскільки не надав належної правової оцінки всім письмовим доказам і не перевірив правильність розрахунку заборгованості по кредиту, не дослідив належним чином докази щодо руху коштів, не усунув суперечності між наданими сторонами документами та не встановив дійсний розмір заборгованості. Позивач, зменшивши позовні вимоги, визначив заборгованість за тілом кредиту в розмірі 40 454,23 грн станом на 21 лютого 2022 року. Водночас 20 грудня 2022 року ця сума була сплачена позичальником, що підтверджується випискою за рахунком. Зазначений платіж позивач у новому розрахунку заборгованості не врахував, як і інші платежі відповідачки, а саме: 71,87 грн за період із 31 січня 2023 року по 02 вересня 2024 року, 106,28 грн за період із 20 грудня 2022 року по 02 вересня 2024 року та 34,41 грн, сплачені 20 грудня 2022 року. Тобто, суд не встановив фактичний розмір заборгованості та не з`ясував, з яких підстав зазначені платежі не були зараховані позивачем.
Крім того, суд безпідставно погодився з розрахунком комісійної винагороди, хоча виписка за рахунком за період із 18 березня 2019 року по 02 грудня 2022 року підтверджує здійснення відповідачем платежів на загальну суму 25 377,20 грн, які позивач не врахував належним чином, а приховав у поданому новому розрахунку заборгованості погашення боргу за період із 18 березня 2019 року по 02 грудня 2022 року у розмірі: 17 617,60 грн, 6 406,40 грн та 1 353,20 грн, які безпідставно зараховано банком як комісія. Таким чином, позичальником зобов`язання щодо повернення кредит виконано повністю і навіть наявна переплата. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Правом на відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
18 березня 2019 року ОСОБА_1 підписала заяву на отримання Експрес-кредиту на споживчі цілі у ПАТ «Мегабанк», у якій вказала свої анкетні дані та інформацію щодо бажаного кредиту, а саме: цільове призначення – споживчі цілі, сума кредиту – 114 400 грн, термін користування – 48 місяців, ставка – 10 %, комісія – 1,40 %, очікуваний щомісячний платіж – 4 137,86 грн (а.с. 17).
18 березня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «Мегабанк» укладено кредитний договір №47-421-855-2-19-Г (з ануїтетними платежами), який є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в АТ «Мегабанк», кредит у загальному розмірі 114 400 грн надається на споживчі цілі, шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника в АТ «Мегабанк» № НОМЕР_1 , на умовах сплати процентів за фіксованою ставкою 10 % річних, що нараховується на суму заборгованості, на строк з 18 березня 2019 року до 17 березня 2023 року (а.с. 14). 
Розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця (п. 2.9).
Розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, у розмірі 1,4 % (п. 2.8).
Пунктом 4.1 договору закріплено, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. 
У разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності протягом строку дії договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі, встановленому в п. 2.11 цього договору, а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п.6.3 цього договору (п.4.4). 
Згідно із п. 6.1 за несвоєчасне за несвоєчасне погашення ануїтетних платежів кредитодавець має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки платежу від несвоєчасно сплаченої суми, при цьому розмір пені не може перевищувати 15 процентів суми простроченого платежу.
Додатком №1 до кредитного договору є розрахунок загальної вартості кредиту та річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 15-16).
До матеріалів справи доданий паспорт споживчого кредиту із додатком № 1 до нього, підписані сторонами (а.с. 18-20).
Меморіальним ордером від 18 березня 2019 року № TR.1960707.4031.3746 підтверджується зарахування грошових коштів згідно кредитного договору від 18 березня 2019 року №47-421-855-2-19-Г у сумі 114 400 грн на поточний рахунок № НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_1 (а.с. 21)
Відповідачка користувалася кредитними коштами, що нею не заперечується.
Згідно з виписками по рахунку позичальника та довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором від 18 березня 2019 року № 47-421-855-2-19-Г станом на 03 вересня 2024 року у ОСОБА_1 сформувалася заборгованість перед банком, що складається із: заборгованості за основним боргом – 40 454,23 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками – 106,28 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями – 60 225,14 грн, загальна заборгованість - 100 785,65 грн (а.с. 22-27, 28, 30-33).
03 липня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, переможцем електронного аукціону з придбання прав вимоги за кредитним договорами стало ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» (а.с. 40).
У подальшому між АТ «Мегабанк», який перебував у процесі ліквідації та від імені якого діяла особа уповноважена рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, і ТОВ «ФК «Мустанг фінанс», 03 вересня 2024 року було укладено договір відступлення прав вимоги №GL1N426240, відповідно до умов якого банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору (далі – боржники), спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами, в т.ч. договорами про надання кредиту (овердрафту), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (а.с. 36-38).
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору № GL1N426240 ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 18 березня 2019 року №47-421-855-2-19-Г, в загальному розмірі 100 485,65 грн, з яких: 40 454,23 грн – основний борг; 106,28 грн – заборгованість за відсотками, 60 225,14 грн - комісія (а.с. 43).
Здійснення плати за договором про відступлення права вимоги підтверджується платіжною інструкцією 31 липня 2024 року №66895, де платник – ТОВ «ФК «Мустанг фінанс», отримувач – АТ «Мегабанк», призначення платежу: оплата за лот № GL1N426240, переможець «ФК «Мустанг Фінанс», ЄДРПОУ 40916672, протокол GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року (а.с. 39).
27 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» уклали Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги (а.с. 34-35).
Із витягу з додатку №1 до Договору №1/12 про відступлення прав вимоги від 27 грудня 2024 року установлено, що до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги до відповідачки за кредитним договором від 18 березня 2019 року № 47-421-855-2-19-Г на загальну суму заборгованості 100 485,65 грн, з яких: 40 454,23 грн – основний борг; 106,28 грн – заборгованість за відсотками, 60 225,14 грн - комісія (а.с. 42).
Здійснення плати за договором №1/12 про відступлення прав вимоги від 27 грудня 2024 року, підтверджується платіжними інструкціями від 27 грудня 2024 року № 1074, від 31 січня 2025 року № 1091, від 22 вересня 2025 року № 1822 (а.с. 41).
Згідно із наданим позивачем розрахунком станом на 03 червня 2026 року заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК Єврокредит» за кредитним договором від 18 березня 2019 року № 47-421-855-2-19-Г становить: 40 454,23 грн – залишок боргу по тілу кредиту, 106,28 грн – залишок боргу за нарахованими відсотками. Також вказана сума погашення за період – 73 945,77 грн, погашено відсотків – 9 606,63 грн (а.с. 149-150).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо у зобов`язанні установлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
За частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Установлено, що 18 березня 2019 року між АТ «Мегабанк» та відповідачкою укладено кредитний договір, яким визначено, зокрема, суму та строк кредитування, порядок повернення кредиту, розмір і порядок нарахування процентів та комісії. Факт укладення договору, його підписання відповідачкою та отримання нею кредитних коштів стороною відповідача не оспорюється, а тому факт існування кредитних правовідносин є встановленим. 
Відповідно до статей 512, 514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом відступлення права вимоги, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент їх переходу. 
За договором факторингу відповідно до статей 1077, 1078 ЦК України (у редакції на час виникнення правовідносин) може відступатися як наявна, так і майбутня грошова вимога. 
Установлено, що 03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, а 27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» - наступний договір про відступлення права вимоги. Тому ТОВ «ФК Єврокредит» є належним кредитором у спірних правовідносинах та вправі вимагати виконання зобов`язання в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу права вимоги. При цьому набуття позивачем права вимоги за кредитним договором відповідачкою не оспорюється.
Суд першої інстанції правильно встановив обсяг прав та обов`язків сторін, належність позивача як нового кредитора та розмір заборгованості за кредитним договором, здійснивши відповідний розрахунок з урахуванням установлених обставин щодо фактично проведених платежів та правових наслідків нікчемності умови договору про сплату комісійної винагороди. Підстав для переоцінки цих висновків у цій частині апеляційний суд не вбачає.
Доводи апеляційної скарги про те, що 20 грудня 2022 року позичальником було погашено заборгованість за тілом кредиту в розмірі 40 454,23 грн, не підтверджуються змістом банківської виписки. Зокрема, операція на зазначену суму має призначення «Зміна плану рахунків при завантаженні в ЕІОС НБ» та віднесена банком до внутрішньобанківських документів. Отже, за своїм змістом вона свідчить про здійснення банком бухгалтерського проведення, пов`язаного зі зміною рахунків, а не про надходження від позичальника коштів у рахунок погашення кредитної заборгованості. 
Апелянтом не надано доказів, які б підтверджували внесення або перерахування ним 40 454,23 грн та зарахування цієї суми банком саме на погашення основної суми кредиту. За таких обставин сама наявність у банківському обліку операції на зазначену суму не може свідчити про виконання позичальником відповідного грошового зобов`язання.
Водночас усі інші платежі, враховані судом при визначенні розміру заборгованості, з якими погоджується і апелянт, мають конкретно визначене призначення платежу, що дає можливість встановити їх спрямування на погашення відповідної заборгованості. На відміну від них, операція на суму 40 454,23 грн такого призначення не містить, а навпаки, безпосередньо визначена банком як внутрішньобанківська операція зі зміни плану рахунків. Тому підстав для її врахування як платежу позичальника на погашення тіла кредиту немає.
Також, згідно із копією виписки з особового рахунку боржника за період з 18 березня 2019 року по 02 грудня 2022 року (а.с. 32-33), на сплату комісійної винагороди було зараховано сім платежів по 1 601,60 грн, що становить 11 211,20 грн, а також три платежі на загальну суму 6 406,40 грн, призначення яких визначено як сплата простроченої заборгованості за комісійною винагородою. Отже, загальна сума коштів, яка за даними виписки була зарахована банком саме на сплату комісійної винагороди, становить 17 617,60 грн. 
Разом із тим наведені в апеляційній скарзі розрахунки щодо розміру сплаченої комісійної винагороди не узгоджуються з даними зазначеної виписки. Зокрема, апелянт включає до суми сплаченої комісії операції, які за своїм призначенням не є її сплатою, а стосуються нарахування комісійної винагороди та її перенесення на рахунок простроченої комісійної винагороди. Такі операції не свідчать про фактичне перерахування чи зарахування коштів у рахунок погашення комісії, тому відсутні підстави для включення до розрахунку сум, які не є операціями зі сплати комісійної винагороди. За даними первинного банківського документа підтверджується саме 17 617,60 грн фактично сплаченої та зарахованої банком комісійної винагороди, а наведені апелянтом інші розміри такої сплати належними доказами не підтверджені, у зв`язку з чим суд їх до уваги не бере.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (частина перша статті 374 ЦПК України).
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 375 ЦПК України).
За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, а висновки суду узгоджуються з критеріями законності та обґрунтованості, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Висновки суду щодо судових витрат
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, тому в силу положень частини першої та другої статті 141 ЦПК України відсутні підстави для відшкодування заявнику апеляційної скарги судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 367-369, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Єрньєй Алли Анатоліївни залишити без задоволення, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2026 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повна постанова складена 27 серпня 2026 року. 
Головуючий - | Д.В. Сізов

Судді: О.І. Собина 

А.П. Сидоренко