Справа № 157/1129/26
Провадження №1-кп/157/158/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 року | місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області
в складі головуючого – судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12026030530000223 від 30.05.2026 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, особи з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанови Камінь-Каширського районного суду від 17.02.2026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили, та будучи ознайомленим з нею, з метою її невиконання, маючи реальну можливість виконати цю постанову, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом, чим ухилявся від виконання постанови Камінь-Каширського районного суду у Волинській області від 17 лютого 2026 року у справі №157/131/25 при таких обставинах.
Так, ОСОБА_4 всупереч вищевказаному рішенню суду 30 травня 2026 року близько 09 години здійснив керування автомобілем марки «SUZUKI» із державним номерним знаком НОМЕР_1 та рухався по вул. 1-го Травня в м. Камінь-Каширський Волинської області, де був зупинений працівниками Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, які відносно останнього винесли постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №7281986 за ч. 4 ст.126 КУпАП.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Показав, що керував транспортним засобом, оскільки треба було поїхати на кладовище. Про винесену щодо нього постанову суду, якою його позбавлено права керування, він знав. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати. 
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, суд переконався, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують його особу.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України. 
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний нетяжкий злочин.
Разом із тим, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше. 
Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, обставини його скоєння, особу винного, який свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро покаявся, його критичне ставлення до своїх дій, суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу суд не вбачає. 
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Арешт, накладений на тимчасово вилучене майно згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 червня 2026 року, слід скасувати.
Керуючись статтями 349, 368, 370, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Речові докази: оптичний диск для лазерних систем зчитування «DVD-R» залишити в матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки «Suzuki» моделі «Grand Vitara», номерний знак НОМЕР_1 , залишити у володінні власника ОСОБА_4 .
Арешт, накладений на тимчасово вилучене майно згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 03 червня 2026 року, скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів із дня його проголошення з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України. 

Головуючий | | ОСОБА_1