Справа № 335/663/26  1-кп/335/597/2026 	

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №22023080000000335 від 22.02.2023 відносно 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пологи, Пологівський район, Запорізька область, громадянина України, рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження відповідно до ст. 480 КПК України, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч. 5 ст.111-1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом доведеним.
24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).
До складу ООН увійшли Українська Радянська Соціалістична Республіка (з 24 серпня 1991 року змінено назву на Україна), Союз Радянських Соціалістичних Республік (з 24 грудня 1991 року змінено назву на Російська Федерація) та ще 49 країн - засновниць, а в подальшому до вказаної міжнародної організації прийняті інші країни світу.
Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі Члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь - якої держави, так і будь - яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 16 грудня 1970 року № 2734 (XXV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; від 21 грудня 1965 року № 2131 (XX), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету та від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX), що містить визначення агресії, установлено, що ні одна з держав не має право здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь – якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації; утримуватися від здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.
Крім того, у статтях 1-5 Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX) серед іншого визначено:
- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної та політичної незалежності іншої держави;
- застосування збройної сили державою першою в порушення Статуту ООН є перш за все свідченням акту агресії.
Будь - яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:
- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не носила, що є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;
- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;
- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;
- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;
- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за згодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;
- дія держави, що дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;
- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, що мають настільки серйозний характер, що це рівнозначно наведеним вище актам.
Жодні міркування будь-якого характеру, з політичних, економічних, військових чи інших причин не можуть бути виправданням агресії.
Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій (Гаага, 18 жовтня 1907 року), яка вступила в дію 26 січня 1910 року, яку 7 березня 1955 року визнано Союзом Радянських Соціалістичних Республік, правонаступником якого є Російська Федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього і недвозначного попередження, яке буде мати форму мотивованого оголошення війни або форму ультиматуму з умовним оголошенням війни. Стан війни повинен бути без уповільнення оповіщений нейтральним державам і буде мати для них дійсну силу лише після одержання оповіщення.
24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.
16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.
Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.
Згідно з п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язались утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.
31 травня 1997 року відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі Україна та Російська Федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року ШЗ/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 2 березня 1999 року № 42 ФЗ). Відповідно до ст. ст. 2, 3 зазначеного Договору Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та будівництво відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або загрози силою, включаючи економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.
Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та Російською Федерацією про українсько - російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований Російською Федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей відноситься до території України.
Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Згідно із ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.
Згідно з ч. 1 ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.
Відповідно до статей 132 - 134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.
Таким чином, із зазначених міжнародних нормативно - правових актів, а також актів національного законодавства, яке визначає основні засади державної політики, спрямованої на захист національних інтересів і гарантування в Україні безпеки особи, суспільства і держави від зовнішніх і внутрішніх загроз в усіх сферах життєдіяльності, випливає, що дії Російської Федерації на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України створюють реальні загрози національній безпеці та є проведенням підривної діяльності проти України. Її результатом стала в 2014 році анексія Криму, окупація території Донецької та Луганської областей, масштабні руйнування провідних промислових бюджетоутворюючих підприємств на сході держави, що призвело до загострення суспільно - політичної обстановки в Україні, падіння економіки держави та інших вкрай негативних для України наслідків.
Наведені вище факти розв`язання та ведення Російською Федерацією агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, в тому числі, і шляхом вторгнення підрозділів ЗС Російської Федерації на територію півострова Крим, захоплення державних установ, організацій та військових частин із 27 лютого 2014 року широко висвітлювалися більшістю засобів масової інформації України та іноземних держав.
Постановою Ради Федерації Федеральних Зборів Російської Федерації «Про використання Збройних Сил Російської Федерації на території України» від 01 березня 2014 року № 48 - СФ за результатами звернення Президента Російської Федерації, виходячи з інтересів безпеки життя громадян Російської Федерації, особового складу військового контингенту ЗС Російської Федерації, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду Президенту Російської Федерації на використання ЗС Російської Федерації на території України.
Надалі, продовжуючи підривну діяльність проти України, Російська Федерація утворила на тимчасово окупованій території України в АР Крим федеральні органи державної влади Російської Федерації, правоохоронні органи та органи судової системи, місцевого самоврядування, з метою становлення та зміцнення окупаційної влади Російської Федерації та недопущення контролю України над цією територією.
Верховною Радою України 15 квітня 2014 року прийнято Закон України №1207 - УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII), за яким перебування підрозділів ЗС Російської Федерації на території України з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також, всупереч міжнародно-правовим актам, визнано окупацією частини території суверенної держави Україна, а територію АР Крим, відповідні води, територіальне море України, територію виключної (морської) економічної зони України, а також, повітряний простір над цими територіями визнано тимчасово окупованими територіями України внаслідок збройної агресії з боку Російської Федерації.
Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН «Територіальна цілісність України» від 27 березня 2014 року № 68/262 «референдум», проведений в АР Крим 16 березня 2014 року, визнано таким, що не має законної сили і не може бути основою для зміни статусу АР Крим.
Реакцією на такі дії Російської Федерації стало прийняття Верховною Радою України 21 квітня 2015 року постанови № 337 - VIII «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», згідно з якою констатовано початок такої агресії з боку Російської Федерації на території АР Крим 20 лютого 2014 року, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.
Резолюціями Генеральної Асамблеї ООН «Стан у сфері прав людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (Україна)» від 19 грудня 2016 року №71/205 та від 19 грудня 2017 року № 72/190 «Проблема мілітаризації Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, Україна, районів Чорного та Азовського морів» від 17 грудня 2018 року, «Ситуація з правами людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь, Україна» від 22 грудня 2018 року послідовно засуджено тимчасову окупацію з боку Російської Федерації внаслідок військової агресії частини території України - АР Крим - підтверджено невизнання анексії.
Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами України Російської Федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку Народну Республіку» та «Луганську Народну Республіку» незалежними державами.
22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволено.
24 лютого 2022 року о 05 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.
У подальшому Збройними силами Російської Федерації, які діяли за наказом керівництва Російської Федерації і ЗС Російської Федерації, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам зброї та підрозділам ЗСУ, також військовими формуваннями Російської Федерації здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102 – IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє і по нині.
Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.
Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Згідно зі ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.
Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24 лютого 2022 року збройними формуваннями Російської Федерації тимчасово окуповано частини території Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.
Таким чином, 24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва РФ, військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі і м. Пологи та Пологівського району Запорізької області, яке було захоплено 03.03.2022.
Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року» (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 року №206), Мелітопольський район у складі 16 територіальних громад, Бердянський район у складі 8 територіальних громад, Василівський район у складі 11 територіальних громад та значна частина Пологівського району внесені до вказаного переліку територіальних громад, які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Після окупації зазначених територій Запорізької області, представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій ними території області шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності місцевих громад, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування, правоохоронців, активістів, волонтерів та їх членів сім`ї і близьких родичів.
Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 05.05.2022, представниками збройних формувань Російської Федерації всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації - «Военно-гражданская администрация Запорожской области», яку очолив ОСОБА_7 з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень.
Окрім цього, у невстановлений час, але не пізніше 02.07.2022, представниками збройних формувань Російської Федерації всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію Російської Федерації – «Военно-гражданская аддминистрация Пологовского района Запорожской области» з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на тимчасово окупованій території Пологівського району Запорізької області.
При цьому, положеннями п. 6 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація Російської Федерації, це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.
В той же час, 26.07.2022 указом голови військово-цивільної адміністрації Запорізької області ОСОБА_7 №165-р створено незаконний орган влади «виборчу комісію Запорізької області».
Далі, знаходячись у палаці культури «ім. Т.Г. Шевченко», розташованому за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пл. Перемоги, 4, діючи умисно, використовуючи свої організаційно-розпорядчі владні повноваження голови окупаційної адміністрації держави-агресора, організував та провів збори мешканців громади із залученням численних представників російських та місцевих окупаційних ЗМІ, на якому у штучно створеній урочистій обстановці з використанням російської державної символіки, створюючи враження у присутніх осіб щодо їх певної причетності до цієї нібито значущої події, маніпулюючи таким чином їх дійсним сприйняттям подій та їх наслідків, підписав розпорядження «Про підготовку організації проведення референдуму виборною комісією Запорізької області» №195-р від 08.08.2022, відповідно до якого доручив створеній виборчій комісії пропрацювати та надати до військово-цивільної адміністрації Запорізької області пропозиції з організаційного, матеріально-технічного ті іншого забезпечення заходів до підготовки до проведення референдуму про входження Запорізької області до складу РФ.
Крім того, 20.09.2022 ОСОБА_7 , будучи головою військово-цивільної адміністрації Запорізької області, діючи умисно перебуваючи у м. Мелітополь Запорізької області, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, використовуючи надані йому владні повноваження, видав указ №356-у, відповідно до якого, зокрема:
1) призначив референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;
2) виніс питання на референдум щодо голосування за вихід Запорізької області із складу України, утворення Запорізької області самостійної держави та входження її до складу РФ на правах суб`єкта РФ;
3) затвердив положення про референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;
4) в цілях забезпечення умов для реалізації прав на участь у референдумі, а також безпеки для учасників референдуму, членів комісій референдуму, наглядачів, представників засобів масової інформації визначив дні голосування на референдумі -23 вересня – 27 вересня 2022 року.
Громадянин України ОСОБА_6 , будучи проросійськи налаштованою особою, діючи умисно, в період вересня 2022 року, перебуваючи у м. Пологи Пологівського району Запорізької області, територія якого з 03.03.2022 по теперішній час є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, за попередньою змовою з невстановленими під час досудового розслідування особами із числа окупаційної адміністрації, що діє на території вказаного міста, бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора РФ та окупаційною адміністрацією, безпосередньо проводив незаконний референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області та вживав активні організаційні заходи, направлені на забезпечення проведення на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу Російської Федерації.
Так, 20.09.2022, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, добровільно, від імені окупаційної влади держави-агресора РФ, з метою проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області, записав публічне звернення до органів влади та мешканців м. Пологи Пологівського району Запорізької області, яке оприлюднено у телеграм-каналі «Главное в Пологах» щодо необхідності проведення т.зв. референдуму на території м. Полог та Запорізької області про входження частини тимчасово окупованої території Запорізької області до складу РФ, в тому числі проінформував про діяльність окупаційної влади на території м. Пологи Пологівського району Запорізької області. 
В подальшому, 23.09.2022 на тимчасово окупованій території Запорізької області фактично розпочалося проведення референдуму про вихід Запорізької області із складу України та її входження до складу Російської Федерації, з метою подальшої зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Так, 25.09.2022 ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Пологи Пологівського району Запорізької області, діючи умисно, всупереч передбаченого Законом України про «Про всеукраїнський референдум» порядку, а також в підтримку окупаційної влади держави-агресора, діючи умисно, реалізуючи рішення представників окупаційної адміністрації Запорізької області та підтримуючи збройну агресію РФ на території України, розпочату у 2014 році, прийняв участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області шляхом забезпечення голосування на дому, особисто, за попередньою змовою з невстановленими під час досудового розслідування особами, та за присутності представників збройних сил Російської Федерації, маючи при собі відповідну урну для голосування, обходив місцевих жителів м. Пологи за місцем їхнього проживання, та пропонував прийняти участь у голосуванні на незаконному референдумі.
ІІ. Підстави для здійснення судового розгляду у кримінальному провадженні за відсутності обвинуваченого (in absentia)
Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 здійснювався у порядку спеціального судового провадження на підставі ухвали суду від 29.04.2026 за відсутності обвинуваченого.
До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань. При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.
У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (ст. 14 (3) (d)) вказується: «Кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, як мінімум, на такі гарантії на основі повної рівності: (d) бути засудженим в його присутності...». Водночас, обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях, але суд у будь-якому випадку має здійснити ретельну перевірку наведеної обставини.
Відповідні права та можливості обвинуваченого визначені ст. 42 КПК України.
Ключове значення в цьому випадку має відігравати повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (рішення ЄСПЛ у справі «Сейдовіч проти Італії»).
Обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово викликався до суду.
Загалом судом від призначення обвинувального акта до підготовчого судового засідання до завершення проведення підготовчих дій призначено чотири судових засідань: 02 лютого 2026 року, 03 березня 2026 року, 18 березня 2026 року, 14 квітня 2026 року.
Так, судом надсилались повістки до опублікування та були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Голос України» від 24 лютого 2026 року № 36 (538), 07 квітня 2026 року № 66 (568).
При цьому від початку здійснення підготовчих дій суд також надсилав для опублікування повістки на веб-сайті Офісу Генерального прокурора для виклику обвинуваченого у призначені підготовчі судові засідання, які також були опублікованими.
Крім того, повідомлення про виклик до суду ОСОБА_6 у призначені засідання, були опубліковані на офіційному веб-сайті Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя.
Після призначення справи до судового розгляду проведено судові засідання, зокрема: 22 квітня 2026 року, 29 квітня 2026 року, 18 травня 2026 року, 28 травня 2026 року, 10 червня 2026 року, 07 липня 2026 року, 13 липня 2026 року, 16 липня 2026 року, 20 липня 2026 року.
Так, судом надсилались повістки на вказані дати до опублікування та були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Голос Україна» від 07 квітня 2026 року № 66 (568), від 08 травня 2026 року №89 (591), від 05 червня 2026 року № 109 (611).
Крім того, про час та місце судових засідань завчасно повідомлявся його захисник-адвокат ОСОБА_5 , яка діяла в інтересах ОСОБА_6 на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням, виданого Південно-Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги від 12 січня 2026 року № 3-08-2026-000071.
Жодного разу обвинувачений ОСОБА_6 до суду не прибув, заяв про неможливість взяти участь у судовому розгляді суду не подав, письмових пояснень із повідомленням поважності причин своєї неявки до суду не надіслав, що свідчить про його небажання скористатися передбаченим діючим КПК України правами обвинуваченого.
Дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язкової участі захисника-адвоката ОСОБА_5 .
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Під час розгляду цього кримінального провадження дотримано стандарти судового розгляду, викладені у Резолюції 11 Комітету Міністрів Ради Європи від 19 січня 1973 року «Про критерії, що регламентують розгляд, проведений за відсутності обвинуваченого».
Особа вважається належним чином ознайомленою зі змістом судових повісток, а отже, обізнаною про здійснюване судом щодо неї кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 323 КПК (in absentia), якщо місцевий суд повідомляв їй про судові засідання (у тому числі, про судове засідання, на якому було проголошено вирок) шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України» та в газеті «Голос України».
До такого висновку дійшов ВС у своїх постановах від 01.04.2021 у справі №759/2992/17 (провадження № 51-3360км20); від 10.03.2020 у справі № 242/3982/16-к (провадження № 51-7218км18); від 27.10.2021 у справі № 759/7443/17 (провадження №51-1578км20); від 25.01.2021 у справі № 461/4987/16-к (провадження № 51-1955км20) та від 11.12.2025 у справі № 686/6637/23 (провадження № 51-1980км25).
Процедури «in absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці ЄСПЛ були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.
Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження. З моменту опублікування повістки про виклик у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_6 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Таким чином, ОСОБА_6 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, складено повідомлення про підозру, та обвинувальний акт направлено до суду, у судові засідання не з`явився, незважаючи на судові повістки (оголошення), опубліковані в газетах Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Голос України» та оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті суду і ОГП, у зв`язку з чим обвинувачений не був допитаний судом.
Враховуючи відсутність обвинуваченого та особливості розгляду кримінального провадження за його відсутності, захисник - адвокат ОСОБА_5 здійснювала захист інтересів ОСОБА_6 . Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися зі своїм підзахисним та з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином брала участь у реалізації права на захист обвинуваченого під час судового розгляду та висловлювала свою позицію щодо кожного питання, яке вирішувалося судом.
ІІІ. Позиції сторін
Прокурор у судових дебатах просив визнати ОСОБА_6 винувати у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити останньому покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією всього майна та позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язаних з наданням публічних послуг, виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 15 років, які обраховувати з моменту відбуття основного покарання. 
Захисник просила ухвалити законне та обґрунтоване рішення, яким вона вважала виправдувальний вирок через недоведеність винуватості її підзахисного.
ІV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, які були досліджені судом
Дослідивши наявні у провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.5 ст.111-1 КК України за обставин встановлених судом, доведена повністю і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам передбаченим ст. ст. 85-87 КПК України, та які узгоджуються між собою, перевірених та оцінених у їх сукупності судом безпосередньо в судовому засіданні.
4.1. У судовому засіданні дослідженні письмові докази, надані стороною обвинувачення.
Судом досліджені письмові докази щодо початку проведення досудового розслідування та реєстрації кримінального провадження, зокрема, витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22022080000001365 від 29.07.2022 та №22023080000000335 від 22.02.2023 про внесення відомостей за попередньою кваліфікацією за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України. 
Згідно з постановою про створення групи слідчих для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 29.07.2022 начальник слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області полковник юстиції ОСОБА_8 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 22022080000001365 від 29.07.2022, внесеного до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст.111-1 КК України, створив слідчу групу у складі слідчих слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області.
Згідно з повідомленням про початок досудового розслідування від 29.07.2022 начальник слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_9 повідомив начальника відділу Запорізької обласної прокуратури, що 29.07.2022 слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області були внесені дані до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України. Підставою для реєстрації кримінального провадження стало повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якого встановлено, що група осіб, з числа громадян України в тому числі ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою, за вказівкою представників держави агресора – РФ, здійснюють організацію проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованих територіях Запорізької області. Проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 22022080000001365 доручено начальнику 1-го відділення, слідчого відділу УСБУ Запорізької області майору юстиції ОСОБА_13 .
Відповідно до постанови заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_14 від 30.07.2022 в зазначеному кримінальному провадженні було призначено групу прокурорів.
09.11.2022 постановою начальника 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_15 за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні – прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_16 , досудове розслідування у кримінальному провадженні №22022080000001365 від 29.07.2022, внесеному до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст.111-1 КК України, зокрема і щодо громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зупинено.
Згідно з постановою слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_17 від 11.01.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22022080000001365 від 29.07.2022, внесеному до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, зокрема і щодо громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було відновлено. Копія постанови направлена стороні захисту.
Разом з тим, 11.01.2023 постановою начальника 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_15 за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні – прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_18 , досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22022080000001365 від 29.07.2022, внесеному до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, зокрема і щодо громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знову зупинено. Копія постанови направлена стороні захисту.
22.02.2023 постановою начальника 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_15 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22022080000001365 від 29.07.2022, внесеному до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст.111-1 КК України, зокрема і щодо громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знову відновлено. Копія постанови направлена стороні захисту.
Разом з тим, 22.02.2023 постановою начальника 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області майора юстиції ОСОБА_15 за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні – прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_16 , досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22022080000001365 від 29.07.2022, внесеному до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, зокрема і щодо громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знову зупинено. Копія постанови направлена стороні захисту. 
Згідно з постановою слідчого 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенанта юстиції ОСОБА_17 від 18.12.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22022080000001365 від 29.07.2022, внесеному до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, було відновлено. Копія постанови направлена стороні захисту.
22.02.2023 прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні – прокурором Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 ухвалено рішення про виділення з матеріалів кримінального провадження №22022080000001365 від 29.07.2022, внесеному до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України матеріалів досудового розслідування щодо громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, в окреме провадження, відомості про яке внести до ЄРДР за №22023080000000335 від 22.02.2023.
Згідно з постановою про створення групи слідчих для здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 22.02.2023 начальник слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області полковник юстиції ОСОБА_8 , розглянувши матеріали кримінального провадження №22023080000000335 від 22.02.2023, внесеного до ЄРДР за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, створив слідчу групу у складі слідчих слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області, до якої, зокрема увійшов слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області капітан юстиції ОСОБА_19 , яким і було в подальшому складено обвинувальний акт.
Згідно з повідомленням про початок досудового розслідування від 22.02.2023 начальник слідчого відділу Управління СБ України в Запорізькій області ОСОБА_9 повідомив начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_20 , що 22.02.2023 слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №22023080000000335 від 22.02.2023 за підозрою гр. ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України. Також, складено доручення про проведення досудового розслідування від 22.02.2023.
Відповідно до постанови заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_14 від 22.02.2023 у кримінальному провадженні №22023080000000335 від 22.02.2023 за підозрою гр. ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України було призначено групу прокурорів, до якої, зокрема увійшли прокурор Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 та прокурор Чернігівського відділу Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 .
Відповідно до постанови заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_21 від 02.01.2026 у кримінальному провадженні №22023080000000335 від 22.02.2023 за підозрою гр. ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України було змінено групу прокурорів, до якої, зокрема увійшли прокурор Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 та прокурор Чернігівського відділу Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 . Старшим групи прокурорів визначено прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 .
Заперечень щодо початку та підстав проведення досудового розслідування від учасників кримінального провадження не надходило.
Також у судовому засіданні досліджені письмові докази добуті під час досудового розслідування.
Протокол огляду від 27.09.2022, відповідно до якого слідчий 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_22 , за участі спеціаліста ОСОБА_23 , оглянула інформацію, яка розміщена у Всесвітній мережі Інтернет про незаконний референдум на тимчасово окупованій території Запорізької області, а саме щодо протиправної діяльності ОСОБА_6 . З метою перегляду та пошуку відповідної інформації використано Інтернет-браузер « ОСОБА_24 » за адресою посилання: ІНФОРМАЦІЯ_2 , у полі пошуку головного меню «Google» введено критерій пошуку у вигляді запису: https://www.instagram.com/mrayon_com/. В процесі подальшого огляду було здійснено перехід на адресу посилання https://www.instagram.com/p/CiuX03yozSo/ та https://www.instagram.com/tv/CiuX03yozSo/?igshid=YzA2ZDJiZGQ%3D. За даною електронною адресою зазначено інформація про громадянина ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пологи Пологівського району Запорізької області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ), який публічно закликав мешканців м. Пологи до проведення так званого «референдуму» та приєднанні Запорізької області до складу РФ. Далі було здійснено огляд зазначеної статті на вищезазначеній сторінці, під час чого зафіксовано її зміст на скріншотах. З метою збереження отриманих даних та недопущення видалення інформації з мережі Інтернет, здійснено повне збереження Web-сторінки за допомогою браузера « ОСОБА_24 » на робочому столі комп`ютера у папці з назвою «Бугаєнко». Після збереження у вказаній папці утворено файл з назвою: «Новини Пологівщини в Instagram_ «Гнида з Поліг виступила на з`їзді п*дарів Представитель Полог выступил на общенародном съезде по вопросу территориально принадлежности…»» з розширенням «.HTML», а також утворена папка з назвою «новини Пологівщини в Instagram_ «Гнида з Поліг виступила на з`їзді п*дарів Представитель Полог выступил на общенародном съезде по вопросу территориально принадлежности…»_files», в якій міститься 54 файли, які мають відповідні назви та розширення. Застосовані заходи збереження отриманих даних та запису їх на відповідний матеріальний носій інформації – диск DVD-R.
Таким чином, в ході огляду вищезазначеної публікації встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , публічно закликав мешканців м. Полог Запорізької області до проведення так званого «референдуму» та приєднанні Запорізької області до складу РФ.
Протокол огляду від 22.02.2022, відповідно до якого старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старший лейтенант юстиції ОСОБА_19 , в межах кримінального провадження № 22023080000000335 від 22.02.2023, за участі спеціаліста – кандидата технічних наук ОСОБА_25 , знаходячись у службовому приміщенні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, провів огляд відкритої для вільного доступу інформації у мережі Інтернет, а саме наявних публікацій у «Тelegram»-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ). Об`єктом огляду є інформація, розміщена на DVD-R диску, на якому зберігається інформація щодо впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти на тимчасово окупованій території Запорізької області. В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена публікація від 14.07.2022 року розміщена о 14:09 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , під назвою «Осенью в Запорожской области пройдёт референдум о вхождении в состав Российской Федерации». В ході подальшого огляду встановлено наявність наступний зміст публікації: «Осенью в Запорожской области пройдёт референдум о вхождении в состав Российской Федерации. Мною, как главой Военно-гражданской администрацией Запорожской области, принято решение о проведении референдума, который состоится вначале осени. Прорабатываются механизмы. Референдум определит, чего хотят жители Запорожской области и как они хотят жить. Механизм проведения референдума будет прорабатываться, а волеизъявление будет открытым и ясным…». В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена опублікована ІНФОРМАЦІЯ_7 о 21:15 публікація за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , під назвою «Сегодня принял участие в большой пресс-конференции, на которой присутствовали представители международных средств массовой информации…», яка містить відеозапис тривалістю 02 хв. 03 сек. В ході подальшого огляду встановлено наступний зміст публікації: «Сегодня принял участие в большой пресс-конференции, на которой присутствовали представители международных средств массовой информации. Обсудили много вопросов. Среди которых важных для нас – референдум. Приятно, что правда о жизни освобождённых территорий транслируется миру». Далі наведено стенограму виступу ОСОБА_7 (російською мовою): «На осень мы планируем провести референдум. Ко мне обратились трудовые коллективы, профсоюзные организации, общественные организации, общественные деятели, советы ветеранов с тем, чтобы как можно быстрее определили свой статус. И по общению с этими людьми, мы чётко понимаем, что они хотят в составе России быть. Быть в составе России не Республикой, не отдельным субъектом, вернее формированием, мы хотим быть субъектом таким же, как Воронежская область, как Ростовская область. Мы хотим быть Запорожской областью в составе Российской Федерации. Поэтому мной было принято решение, как главой военно-гражданской администрации, о проведении референдума, который состоится вначале осени. Сейчас отрабатываются механизмы, правила как мы будем это делать. И данный референдум определит, что хотят жители Запорожской области, которые освобождены от киевского режима. Референдум будет проходить по всем правилам, форму и порядок мы еще не отработали. Но мы отработаем ы порядок, и форму. Это будет прозрачное волеизъявление. Это будет максимально открыто и ясно. И тогда народ решит, как они хотят жить. Это будет демократично. Мы не европейское Косово, которое присоединили посредством парламента, не спросив у людей, не спросив у бывшей Югославии как они хотят жить. Мы проведем честный референдум, и тогда люди скажут. Как они скажут, так я и сделаю. Я обращусь к президенту РФ, или хотят жить в составе РФ, или нет». Далі з метою збереження отриманих даних та недопущення їх видалення х мережі Інтернет здійснено архівацію вказаного телеграм-каналу за період з 13.07.2022 по 15.07.2022.
В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена публікація від 23.07.2022 розміщена о 17:48 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 ». Публікація містила наступний зміст: «Подписан указ о создании избирательной комиссии Запорожской области. Осенью по инициативе жителей Запорожской области состоится референдум по вопросу вхождения нашего региона в состав Российской Федерации. Сейчас мы ведем подготовительную работу. Причем сразу в нескольких плоскостях, одна из которых – законодательная. Для того, чтобы процедура референдума была прозрачной и легитимной, в целях защиты избирательных прав граждан, я подписал указ о создании избирательной комиссии Запорожской области. Что это значит? Во-первых, все предыдущие органы, которые занимались организацией выборов на территории, официально прекратили свое существование с момента подписания указа. Во-вторых, и это самое главное, сегодня мы создаем совершенно новую открытую структуру. Она будет формироваться из представителей общественных организаций, собраний граждан по месту жительства, работы или службы – из самых активных и неравнодушных жителей региона. Сегодня у вас есть реальный шанс помочь в организации и проведении голосования. Если чувствуете в себе желание помочь, если вам не все равно, каким будет будущее Запорожской области, будем рады видеть вас в составе избирательной комиссии. Предложения по кандидатурам начинаем активно принимать. 
В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена публікація від 28.07.2022 розміщена о 16:45 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , під назвою «Сегодня провел рабочую встречу с главами районных и городских администраций…». Публікація містила наступний зміст: «Сегодня провел рабочую встречу с главами районных и городских администраций. Обсудили ряд важных вопросов, среди которых проведение референдума, подготовка образовательных учреждений к новому учебному году, новые социальные выплаты и контроль ценообразования на освобожденных территориях Запорожской области. Мы четко понимаем, что Россия заботится о своих гражданах и уделяет огромное внимание молодежи и социально незащищенным слоям населения. Россия – это социально ориентированное, социально направленное государство, в том числе ориентированные на развитие освобожденных территорий Запорожской области». Далі з метою збереження отриманих даних та недопущення їх видалення х мережі Інтернет здійснено архівацію вказаного телеграм-каналу за період з 22.07.2022 по 29.07.2022.
В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена публікація від 08.08.2022 розміщена о 14:26 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка містить відеозапис тривалістю 00 хв. 42 сек. В ході подальшого огляду встановлено наступний зміст публікації: «Сегодня, в рамках форума общественного движения «Мы вместе с Россией» Запорожской области, был зачитан проект резолюции с предложением провести референдум о вхождении Запорожской области в составе Российской Федерации. Резолюция была единогласно поддержана участниками форума, в котором приняли участие более 700 делегатов. Мною подписано распоряжение Центральной избирательной комиссии Запорожской области приступить к проработке вопроса организации проведения референдума по воссоединению Запорожской области с Российской Федерации».
В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена публікація від 08.08.2022 розміщена о 22:16 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , з наступним змістом публікації: «Дал поручение избирательной комисси проработать и представить предложения по организационному, материально-техническому и иному обеспечению мероприятий по подготовке к проведению референдума о вхождении Запорожской области в состав Российской Федерации». Далі з метою збереження отриманих даних та недопущення їх видалення х мережі Інтернет здійснено архівацію вказаного телеграм-каналу за період з 07.08.2022 по 09.08.2022.
В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена публікація від 20.09.2022 розміщена о 16:56 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , під назвою «Я уверен в том, что момент для принятия решения о территориальной принадлежности Запорожской области наступил…». В ході подальшого огляду встановлено наступний зміст публікації: «Я уверен в том, что момент для принятия решения о территориальной принадлежности Запорожской области наступил. Откладывать процедуру нет смысла, я полностью согласен с нашими общественными деятелями. Технически мы готовы. Безопасность избирательных участков обеспечена. Наши рубежи надёжно защищены российскими военными. Все условия для того, чтобы каждый житель Запорожской области смог высказать своё мнение, отдать свой голос за наше общее будущее – есть. И это очень важно. Абсолютное большинство жителей нашего региона желает принять участие в референдуме по определению статуса нашего края. Это подтверждается данными опросов общественного мнения. Это воля жителей Запорожской области и никто не вправе помешать нам в реализации нашего права на самоопределение. Сегодня я подписал Положение о проведении референдума по вопросу территориальной принадлежности Запорожской области. Он пройдёт с 23 по 27 сентября. Нашу будущую судьбу будете определять только вы, дорогие мои земляки. Кроме того, на основании обращений жителей региона я подписал указ о формировании добровольческих батальонов Запорожской области. Многие наши земляки уже воюют на наших границах в составе вооруженных сил России. Сегодня русские солдаты охраняют покой городов и сёл Запорожской области, жизни мирных граждан. Наш долг – оказать им дополнительную поддержку. Дать возможность каждому встать на защиту родной земли вместе с Россией. Запорожская область издревле славилась своими воинами, истинными патриотами Отечества. Пришло время решительно действовать. Внеси свой вклад в общую победу. Мы готовы с оружием в руках защищать своё будущее, в котором нет места нацистам, террористами, убийцам безоружных женщин, подонкам, которые оставляют малышей сиротами, бьют ракетами по мирным городам, пытаются запугать ни в чём неповинных людей, несут нашим семьям горе и убивают наших людей. Набор добровольцев будет объявлен в ближайшее время. До встречи на референдуме. Мы – один народ. Победа будет за нами!». Далі з метою збереження отриманих даних та недопущення їх видалення х мережі Інтернет здійснено архівацію вказаного телеграм-каналу за період з 19.09.2022 по 21.09.2022.
В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена публікація від ІНФОРМАЦІЯ_9 розміщена о 15:28 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 , з наступного змістом публікації: «RUДорогие жители Запорожской области, освобождённые от украинского нацизма! Поздравляю все з началом референдума! Все избирательные участки приступили к своей работе. Безопасность обеспечена. Технически всё было подготовлено, к работе приступили подготовленные люди. Верю в то, что по окончанию референдума мы с вами станем частью большой Родины – Российской Федерации. Всем желаю честного выбора, комфортного и справедливого. Всё необходимое для работы референдума мы обеспечили..». Також вказана новина містить відеозапис тривалістю 00 хв.43 сек. Далі з метою збереження отриманих даних та недопущення їх видалення х мережі Інтернет здійснено архівацію вказаного телеграм-каналу за період з 22.09.2022 по 24.09.2022.
В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена публікація від ІНФОРМАЦІЯ_9 розміщена о 08:24 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 , наступного змісту: «Доброе утро, уважаемые Весёловцы!!! Сегодня на нашей земле наступил исторический день! День начала народного волеизъявления! С Богом».
В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена публікація від ІНФОРМАЦІЯ_9 розміщена о 08:24 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 , наступного змісту: «С сегодняшнего дня начался долгожданный референдум. Запорожская область и другие освобожденные территории этого ждали очень давно. Вы же помните трассу Мелитополь-Бердянск? Вы же помните наши пенсии и зарплаты? Мы заслужили достойную жизнь! Качественную и безопасную! Поэтому мы выбираем развитие! Мы выбираем Россию! 23-27 сентября. Голосуй и выбирай светлое будущее!». Подписывайтесь на Запорожский вестник (https://t.me/+RbdrStrAUWwwMmQy) и делитесь каналом с близкими». Також вказана новина містить відеозапис тривалістю 00 хв. 43 сек.
В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена публікація від 23.09.2022 розміщена о 12:36 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 , наступного змісту: RU Голосование на референдуме о вхождении в состав Российской Федерации началось в Запорожской области. К работе с 08.00 приступили 5 тысяч сотрудников избиркома, сообщила председатель избирательной комиссии области ОСОБА_26 . «Все члены избирательных комиссий разного уровня приступили к работе и обеспечивают процесс голосования. Всего в работе задействовано более 5 тысяч человек. Процесс голосования также начался и за пределами Запорожской области, - рассказала она. – Каких-либо инцидентов, связанных с нарушением процесса голосования, к этому времени не зафиксировано». По словам главы избиркома, безусловным приоритетом в работе избирательных комиссий является защита персональных данных и тайна голосования. Напомним, сегодня, 24, 25 и 26 сентября голосование проходит ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ) путём подомового обхода избирателей, а 27 сентября будут работать традиционные избирательные участки. Подомовое голосование будет длится ежедневно с 08.00 до 20.00. голосование на участках будет проходить с 08.00 до 16.00. Подписывайтесь на Запорожский вестник ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) и делитесь каналом с близкими». Також вказана новина містить відеозапис тривалістю 01 хв. 16 сек. Далі з метою збереження отриманих даних та недопущення їх видалення х мережі Інтернет здійснено архівацію вказаного телеграм-каналу за період з 22.09.2022 по 24.09.2022.
В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена публікація від 27.09.2022 розміщена о 06:33 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 , наступного змісту: «Доброе утро, Весёловцы! Если за 4 дня голосования на дому, вы не успели сделать свой выбор, сегодня работают избирательные участки на территории общины. Правопорядок на избирательных участках обеспечивают сотрудники полиции и РОСГВАРДИИ! Нам выпала уникальная возможность сегодня – здесь и сейчас – изменить ход истории». Далі з метою збереження отриманих даних та недопущення їх видалення х мережі Інтернет здійснено архівацію вказаного телеграм-каналу за період з 26.09.2022 по 28.09.2022.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2026 з додатком, відповідно до якого свідок ОСОБА_27 на фотознімках фототаблиці під №4 гр. ОСОБА_6 . Останнього свідок бачив, коли той в м. Пологи в серпня-вересні 2022 року біля магазину «Кошик», коли той розповідав про необхідність проведення т.зв. референдуму.
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2026 з додатком, відповідно до якого свідок ОСОБА_28 на фотознімках фототаблиці під №1 чоловіка на ім`я ОСОБА_29 , якого він бачив на ТОТ м. Пологи у вересні 2022 року біля свого будинку, коли той, разом із військовими РФ розповідав про необхідність в участі на т.зв.референдуму.
Протокол огляду від 16.01.2026, відповідно до якого слідчий ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області майор юстиції ОСОБА_19 оглянув інформацію розміщену на матеріальному носієві інформації – диск DVD-R, який є невід`ємним додатком № 1 до протоколу огляду від 27.09.2022 щодо виступу особи на сцені із вимогою провести на території Запорізької області так званого референдуму. При відкритті диску встановлено, що на ньому міститься інформація наступного змісту: Гнида з Поліг виступила на з`їзді п*дарів Представитель Полог выступил на общенародном съезде по вопросу территориальной принадлежности Запорожской области. Один из волонтеров штаба «Мы вместе с Россией» в ОСОБА_30 » та розмір 1,22 МБ, який в подальшому у присутності свідка запущено. Відтворено за допомогою програмного забезпечення файл під назвою «МРС-НС» після чого відкрився відеозапис, тривалістю 00:43 хв. На відеозаписі зображено особу чоловічої статі, повної статури, одягнену в білу футболку із написом «Мы вместе з Россией» та чорні штани, а позаду неї знаходиться банер, на якому міститься напис «Запорожская область Мы вместе с Россией». Зі свідком ОСОБА_27 розпочато перегляд даного відеозапису. Переглянувши зазначений відеозапис разом зі свідком ОСОБА_27 , який є місцевим мешканцем м. Пологи Запорізької області, свідок повідомив, що впізнав чоловіка за статурою, волоссям, та загальними рисами обличчя – і це є ОСОБА_31 , якого свідок бачив на ТОТ в м. Пологи в серпня-вересні 2022 року біля магазину «Кошик», коли той розповідав про необхідність проведення т.зв. референдуму. 
Протокол огляду від 16.01.2026, відповідно до якого слідчий ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області майор юстиції ОСОБА_19 оглянув інформацію розміщену на матеріальному носієві інформації – диск DVD-R, який є невід`ємним додатком № 1 до протоколу огляду від 27.09.2022 щодо виступу особи на сцені із вимогою провести на території Запорізької області так званого референдуму. При відкритті диску встановлено, що на ньому міститься інформація наступного змісту: Гнида з Поліг виступила на з`їзді п*дарів Представитель Полог выступил на общенародном съезде по вопросу территориальной принадлежности Запорожской области. Один из волонтеров штаба «Мы вместе с Россией» в ОСОБА_30 » та розмір 1,22 МБ, який в подальшому у присутності свідка запущено. Відтворено за допомогою програмного забезпечення файл під назвою «МРС-НС» після чого відкрився відеозапис, тривалістю 00:43 хв. На відеозаписі зображено особу чоловічої статі, повної статури, одягнену в білу футболку із написом «Мы вместе з Россией» та чорні штани, а позаду неї знаходиться банер, на якому міститься напис «Запорожская область Мы вместе с Россией». Зі свідком ОСОБА_28 розпочато перегляд даного відеозапису. Переглянувши зазначений відеозапис разом зі свідком ОСОБА_28 , який є місцевим мешканцем м. Пологи Запорізької області, свідок повідомив, що впізнав чоловіка за статурою, волоссям, та загальними рисами обличчя – і це ОСОБА_29 , якого свідок бачив на ТОТ в м. Пологи в серпня-вересні 2022 року біля магазину «Кошик», коли той розповідав про необхідність проведення т.зв. референдуму. 
4.2 Судом були заслухані свідки у кримінальному провадженні.
Так, свідок ОСОБА_32 суду пояснив, що він з 2015 року працює міським головою м. Поліг Запорізької області. На момент початку повномасштабного вторгнення він перебував на посаді. 11.04.2022 він виїхав з тимчасово окупованої території м. Пологи. Наразі міська рада релокована до м. Запоріжжя. ОСОБА_6 знає давно, оскільки до зайняття посади мера міста Полог, він працював у відділі освіти і знав кожного учня. ОСОБА_6 був спортивним хлопцем, брав участі у змаганнях. Його тренером був ОСОБА_33 . В серпні 2022 року свідка повідомили, що на території м. Пологи ведеться робота з підготовки до так званого референдуму. До групи осіб, які готували місто входив і ОСОБА_6 . Свідку достеменно відомо, що ОСОБА_6 разом з іншими людьми розмалювали в кольори триколору стелу в м. Пологи і знак «Я люблю Пологи». Підготовку до референдуму в м. Пологи очолив ОСОБА_34 , який до цього залучив і свого учня – ОСОБА_6 , який став активно проводити агітацію населення. З 23 по 28 вересня 2022 року саме ОСОБА_29 ходив по будинках мешканців міста Пологи та агітував людей щодо входження до складу РФ. Йому як меру міста про це повідомляли люди, які залишили в окупації. Назвати їх він не може, оскільки це може зашкодити їм та несе загрозу їх життю. Свідок сам бачив в мережі Інтернет фото та відео, де ОСОБА_31 брав участь в заході, що мав назву «Юг Молодой». ОСОБА_34 очолив виборчу комісію щодо так званого референдуму щодо входження наших територій, зокрема того «муніципального округу», який утворила окупаційна влада, до складу РФ. Свідку відомо, що всі, хто пішов на співпрацю до жовтня 2022 року, вчинив це добровільно, оскільки тиску як такого ще ніхто не чинив. Про родину ОСОБА_6 свідкові нічого не відомо. За ті 37 днів, які свідок провів в окупації він сам чув від представників окупантів, що допоки вони не окупують сусіднє м. Гуляйполе Запорізької області, то вони не знають чи утворювати їм якісь органи влади на території м. Поліг. Під час проведення так званого референдуму йому повідомляли мешканці міста, що ОСОБА_6 з іншими людьми та в супроводі двох військових РФ носить скриньки для бюлетенів. На цих скриньках був герб держави-агресора. На сьогодні доля ОСОБА_6 свідку не відома. 
Свідок ОСОБА_27 суду надав пояснення, що він є працівником ГУ ДСНС України в Запорізькій області. До окупації міста Поліг Запорізької області працював на території Пологівської міської територіальної громади. Після окупації м. Пологи, напочатку березня 2022 року частина ще перебувала на території міста. Пересуватися по місту вже було складно, оскільки люди намагалися без потреби нікуди не виходити. В місті не було ні зв`язку, ні телебачення, ні будь-якої іншої інформації щодо подій. Люди здебільшого зустрічалися лише тоді, коли приходили до магазинів, які ще продовжували працювати в місті. Також і він намагався нікуди за територію частини не виходити. Форму вони не носили, оскільки її наявність дуже турбувала окупаційні війська. Ходили в цивільному одязі. Місто Пологи було близько до лінії фронту. Одного дня, десь в серпні чи напочатку вересня 2022 року, він вийшов з території частини, де дислокувалася ДСНС, та пішов у ближчий магазин придбати цигарок. Підійшовши до магазину «Кошик» він побачив, що біля нього зібралися чоловіки, які стояли між собою говорили. Придбавши цигарок, він вийшов на вулицю та став біля групи чоловіків, які ще не розійшлися. Пригостив чоловіків цигарками та хотів з ними поговорити, оскільки будь-яких новин дізнатися було важко. Серед цих чоловіків був і ОСОБА_31 . Останнього він знав як мешканця м. Пологи і те, що він працював в ТОВ «Політехніка», яке займалося реалізацією сільськогосподарської техніки. ОСОБА_31 став жалітися, що в м. Пологи важко жити. Біткався, що м. Пологи знаходиться близько до фронту. Казав, що в м. Токмак Запорізької області все вже добре. Наполягав на тому, що треба якнайшвидше провести референдум про входження міста Пологи до складу РФ. Висловлював свою позицію про те, що він вважає добрим створення таких формувань як ЛНР та ДНР. Вважав, що і Запорізька область може утворити щось схоже. Доводив те, що в м. Маріуполі вже почалася відбудова та життя стало кращим. Далі свідок не бачився з ОСОБА_35 . Так, 09.09.2022 свідок залишив територію окупованого міста Пологи, оскільки отримали наказ керівництва про передислокацію до м.Запоріжжя. Разом з тим свідку і наразі цікаво, що відбувається на території Пологівської територіальної громади. Тому, він періодично відвідує групи в Телеграм, зокрема групу «Колаборанти та мародери м. Поліг». В цій групі він бачив відео з ОСОБА_36 , який виступав на сцені з закликом провести так званий референдум про входження окупованої території Запорізької області до складу РФ. За увесь час, що свідок перебував під окупацією, йому відомо, що ніхто нікого не змушував до співпраці з окупаційною владою. На переконання свідка всі хто тоді перейшов на бік ворога, то зробили це лише добровільно, за власних переконань.
Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що він мешкав в м.Пологи Запорізької області. Коли почалася окупація міста, то він залишився у місті. Саме місто було окуповано напочатку березня 2022 року, оскільки населення давало відсіч ворогу. На автомобілі пересувати містом було лячно, тому він їздив на велосипеді. Намагався взагалі в місці не з`являтися щоб не привертати до себе увагу, оскільки він служив, був учасником АТО, тому не хотів зустрічатися з військовими РФ. Через те, що він проходив службу, то він міг легко ідентифікувати військових ворога, знав їх форму, зброю та знаки розрізнення. Одного дня, точно сказити свідок не зміг, десь в серпні 2022 року, було тепло бо він був в майці та шортах. Він вийшов з квартири та пішов до свого гаражу, який знаходився у дворі багатоповерхового будинку щоб взяти велосипед та поїхати до своєї тещі. Взявши велосипед, він пішов з ним по стежці біля свого будинку. На зустріч йому йшла група осіб, серед яких був і ОСОБА_31 . Останнього він знає, оскільки він працював з його дружиною на одному підприємстві. ОСОБА_31 був не сам, з ним була якась жінка та двоє військових РФ. У ОСОБА_6 та жінки були якісь папірці та рулон листівок. ОСОБА_29 став йому казати, що буде референдум щодо приєднання окупованої частини Запорізької області до РФ. Разом з тим, свідок не хотів продовжувати розмову, послався на те, що він поспішає та пішов від цієї компанії. За той час, що він спілкувався з ОСОБА_29 , то він для себе відмітив, що ОСОБА_37 вільно себе поводить в присутності військових РФ, він їх не боявся, ніяких ознак того, що ОСОБА_38 хтось до чогось примушує не було. Вже на той час у місті всі говорили, що буде якийсь референдум бо велась активна пропаганда. Але той, хто не хотів брати в ньому участь міг цього уникнути. Так, в той час восени 2022 року, коли вже достигли горіхи, почали проводити референдум. Одного дня, свідок зі своєї квартири побачив, що до їхнього двору заїхали два автомобілі «Урал», з яких вийшли військові РФ, які потім стали ходити разом з цивільними з числа мешканців міста, по квартирам та пропонувати проголосувати. Побачивши це, свідок пішов з дому у лісосмугу щоб уникнути голосування. Далі свідка заарештували представника ФСБ і тримали його в полоні, потім 10.12.2022 депортували на підконтрольну Уряду територію.
4.3 Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
Всі перелічені джерела інформації суд оцінює за правилами документа (ст. 99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, на підтвердження винуватості ОСОБА_6 сторона обвинувачення посилається, зокрема, на протоколи огляду сайтів та протоколи огляду інтернет-видань, якими підтверджується, що останній брав участь в підготовці референдуму на тимчасово окупованій території м.Пологи Запорізької області.
Правовий акт індивідуальної дії розміщений в мережі «Інтернет», сам по собі не є переконливим доказом його фізичного існування, тим більше реалізації, однак підстав для визнання таких доказів недопустимими і неналежними не вбачається, оскільки інформація взята з офіційних інтернет-сайтів органів державної влади РФ, які загальнодоступні в мережі «Інтернет».
Огляд зазначених інтернет-сайтів здійснено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 237 КПК та зафіксовано (за допомогою функцій скріншоту та друку) зміст відображеної у них, як електронних документах, інформації, що підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.
Враховуючи логічність, послідовність, узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані задокументовані дані про діяльність ОСОБА_6 з участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області окупаційними органами влади РФ, достовірними доказами обвинувачення.
При цьому, суд зауважує на тому, що доказами в зазначеній категорії кримінальних проваджень є, зокрема електронні (цифрові) докази, як-от: матеріали фотозйомки, звуко-, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані), що містяться у відкритих мережах (інтернет; різноманітні засоби масової інформації; соціальні мережі) чи закритих (приватні месенджери та телеграм-канали, особисте листування з використанням комп`ютерної техніки і мобільних телефонів, флешносії, карти пам`яті тощо). За змістом ст. 99 КПК матеріали, у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є документами і можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, прокурор, а також, на виконання відповідних доручень, наданих у порядку ст. 40 КПК, оперуповноважений провели огляди інтернет-сторінок і телеграм-каналів, зробивши скриншоти й завантаживши відеофайли, фотознімків, файлів з документами та «нормативно-правовими актами», які є додатками до протоколів огляду, оформлених відповідно до вимог КПК.
Огляди зазначених інтернет-сайтів та телеграм-каналів проведено із дотриманням вимог ст. 237 КПК, зафіксовано (за допомогою функцій скриншоту, друку та запису на технічні носії інформації) зміст відображеної на інтернет-сайтах і в телеграм-каналах як електронних документах інформації, що підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні.
Підстав для визнання вказаних вище протоколів, у яких зафіксовано хід і результати оглядів інтернет-сайтів та телеграм-каналів, недопустимими і неналежними доказами суд не вбачає, оскільки ці фактичні дані отримано в порядку, передбаченому КПК.
При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 21.07.2025 у справі № справа № 201/11849/23 (провадження № 51-584км25).
В ході судового розгляду були забезпечені процесуальні права сторони захисту та обвинувачення для надання ними доказів на підтвердження обвинувачення або його спростування, що закріплені в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Як зазначено у рішенні Верховного Суду від 21.01.2020 (у справі №754/17019/17, провадження № 51-2568км19) стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Так само, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Застосовуючи цей стандарт до обставин даного кримінального провадження, суд уважає, що досліджені під час судового розгляду документи, зміст яких розкрито, виключають будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене, і обвинувачений є винним у його вчиненні, оскільки обвинувачений надавав допомогу державним органам РФ у проведенні підривної діяльності проти України, таким чином спричинив шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.
Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_6 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.
Вищевказані дані письмових доказів узгоджуються між собою, не містять суперечностей, зокрема з показаннями свідків, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
Наведеними вище доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідженими протоколами оглядів, здобутими уповноваженими на це суб`єктами досудового розслідування, установлено, що ОСОБА_6 брав участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, за попередньою змовою групою осіб. Зазначене є беззаперечним свідченням усвідомлення останнім факту окупації, агресії з боку РФ, невимушеності його поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо нього, а відтак, і цілковитої добровільності його дій.
Дослідивши та проаналізувавши вищезазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до переконливого висновку про те, що громадянин України ОСОБА_6 будучи проросійськи налаштованою особою, діючи умисно, в період вересня 2022 року, перебуваючи у м. Пологи Пологівського району Запорізької області, територія якого з 03.03.2022 по теперішній час є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, за попередньою змовою з невстановленими під час досудового розслідування особами із числа окупаційної адміністрації, що діє на території вказаного міста, бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора РФ та окупаційною адміністрацією, безпосередньо проводив незаконний референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області та вживав активні організаційні заходи, направлені на забезпечення проведення на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу Російської Федерації.
Так, 20.09.2022, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, добровільно, від імені окупаційної влади держави-агресора РФ, з метою проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області, записав публічне звернення до органів влади та мешканців м. Пологи Пологівського району Запорізької області, яке оприлюднено у телеграм-каналі «Главное в Пологах» щодо необхідності проведення т.зв. референдуму на території м. Полог та Запорізької області про входження частини тимчасово окупованої території Запорізької області до складу РФ, в тому числі проінформував про діяльність окупаційної влади на території м. Пологи Пологівського району Запорізької області. 
В подальшому, 23.09.2022 на тимчасово окупованій території Запорізької області фактично розпочалося проведення референдуму про вихід Запорізької області із складу України та її входження до складу Російської Федерації, з метою подальшої зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.
В цей час, 25.09.2022 ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Пологи Пологівського району Запорізької області, діючи умисно, всупереч передбаченого Законом України про «Про всеукраїнський референдум» порядку, а також в підтримку окупаційної влади держави-агресора, діючи умисно, реалізуючи рішення представників окупаційної адміністрації Запорізької області та підтримуючи збройну агресію РФ на території України, розпочату у 2014 році, прийняв участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області шляхом забезпечення голосування на дому, особисто, за попередньою змовою з невстановленими під час досудового розслідування особами, та за присутності представників збройних сил Російської Федерації, маючи при собі відповідну урну для голосування, обходив місцевих жителів м. Пологи за місцем їхнього проживання, та пропонував прийняти участь у голосуванні на незаконному референдумі.
Вказані дії призвели до формування та створення суспільного резонансу, який негативно впливає на імідж органів місцевого самоврядування та формує негативну думку у суспільстві, щодо безкарності вчинення дій, спрямованих на порушення державного суверенітету та територіальної цілісності України.
Добровільність участі ОСОБА_6 в заходах направлених на підготовку та проведення незаконного референдуму за участі і інших осіб, підтверджено вищезазначеними письмовими доказами, показаннями свідків, аналіз і оцінку яким наведено судом вище, з огляду на що доводи захисника про недоведеність його винуватості не ґрунтуються на доказах та носять характер припущення.
Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.
Таким чином, на переконання суду, вищезазначеними доказами поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин, передбачений ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто колабораційну діяльність, яка полягає в участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
V. Фактичні обставини, які суд визнає загально відомими і такими, що не потребуються доказування в межах даного провадження
Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
У березні-квітні 2014 року представниками влади і збройних сил РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України, в населених пунктах Луганської та Донецької областей розпочалася збройна агресія РФ шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів Збройних Сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.
В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «О поддержке акта о государственной независимости Донецкой Народной Республики», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецкая Народная Республіка» (далі - «ДНР»). 
В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних об`єднань і підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIII та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16.09.2014 № 1680-VII визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України, бюджетні установи України, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.
Вказана терористична організація є стійкою, має чіткі ієрархію та структуру, до якої входять політичний, силовий та судовий блоки, а також розподіл ролей між її учасниками.
Наведені вище факти розв`язання та ведення Російською Федерацією агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, в тому числі, і шляхом вторгнення підрозділів ЗС Російської Федерації на територію півострова Крим, захоплення державних установ, організацій та військових частин із 27 лютого 2014 року широко висвітлювалися більшістю засобів масової інформації України та іноземних держав.
Постановою Ради Федерації Федеральних Зборів Російської Федерації «Про використання Збройних Сил Російської Федерації на території України» від 01 березня 2014 року № 48 - СФ за результатами звернення Президента Російської Федерації, виходячи з інтересів безпеки життя громадян Російської Федерації, особового складу військового контингенту ЗС Російської Федерації, що дислокується на території України (АР Крим), надано згоду Президенту Російської Федерації на використання ЗС Російської Федерації на території України.
Надалі, продовжуючи підривну діяльність проти України, Російська Федерація утворила на тимчасово окупованій території України в АР Крим федеральні органи державної влади Російської Федерації, правоохоронні органи та органи судової системи, місцевого самоврядування, з метою становлення та зміцнення окупаційної влади Російської Федерації та недопущення контролю України над цією територією.
Верховною Радою України 15 квітня 2014 року прийнято Закон України №1207 - УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII), за яким перебування підрозділів ЗС Російської Федерації на території України з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також, всупереч міжнародно-правовим актам, визнано окупацією частини території суверенної держави Україна, а територію АР Крим, відповідні води, територіальне море України, територію виключної (морської) економічної зони України, а також, повітряний простір над цими територіями визнано тимчасово окупованими територіями України внаслідок збройної агресії з боку Російської Федерації.
Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН «Територіальна цілісність України» від 27 березня 2014 року № 68/262 «референдум», проведений в АР Крим 16 березня 2014 року, визнано таким, що не має законної сили і не може бути основою для зміни статусу АР Крим.
Реакцією на такі дії Російської Федерації стало прийняття Верховною Радою України 21 квітня 2015 року постанови № 337 - VIII «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», згідно з якою констатовано початок такої агресії з боку Російської Федерації на території АР Крим 20 лютого 2014 року, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.
Резолюціями Генеральної Асамблеї ООН «Стан у сфері прав людини в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (Україна)» від 19 грудня 2016 року №71/205 та від 19 грудня 2017 року № 72/190 «Проблема мілітаризації Автономної Республіки Крим та міста Севастополь, Україна, районів Чорного та Азовського морів» від 17 грудня 2018 року, «Ситуація з правами людини в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь, Україна» від 22 грудня 2018 року послідовно засуджено тимчасову окупацію з боку Російської Федерації внаслідок військової агресії частини території України - АР Крим - підтверджено невизнання анексії.
Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами України Російської Федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року Російською Федерацією визнано «Донецьку Народну Республіку» та «Луганську Народну Республіку» незалежними державами.
22 лютого 2022 року Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволено.
24 лютого 2022 року о 05 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.
У подальшому Збройними силами Російської Федерації, які діяли за наказом керівництва Російської Федерації і ЗС Російської Федерації, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам зброї та підрозділам ЗСУ, також військовими формуваннями Російської Федерації здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102 – IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє і по нині.
Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.
Тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Згідно зі ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.
Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24 лютого 2022 року збройними формуваннями Російської Федерації тимчасово окуповано частини території Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.
Таким чином, 24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва РФ, військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі і м. Пологи та Пологівського району Запорізької області, яке було захоплено 03.03.2022.
Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року» (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 року №206), Мелітопольський район у складі 16 територіальних громад, Бердянський район у складі 8 територіальних громад, Василівський район у складі 11 територіальних громад та значна частина Пологівського району внесені до вказаного переліку територіальних громад, які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Після окупації зазначених територій Запорізької області, представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій ними території області шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності місцевих громад, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування, правоохоронців, активістів, волонтерів та їх членів сім`ї і близьких родичів.
Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 05.05.2022, представниками збройних формувань Російської Федерації всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію російської федерації - «Военно-гражданская администрация Запорожской области», яку очолив ОСОБА_7 з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень.
Окрім цього, у невстановлений час, але не пізніше 02.07.2022, представниками збройних формувань Російської Федерації всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію Російської Федерації – «Военно-гражданская аддминистрация Пологовского района Запорожской области» з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на тимчасово окупованій території Пологівського району Запорізької області.
При цьому, положеннями п. 6 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація Російської Федерації, це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.
В той же час, 26.07.2022 указом голови військово-цивільної адміністрації Запорізької області ОСОБА_7 №165-р створено незаконний орган влади «виборчу комісію Запорізької області».
Далі, знаходячись у палаці культури «ім. Т.Г. Шевченко», розташованому за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пл. Перемоги, 4, діючи умисно, використовуючи свої організаційно-розпорядчі владні повноваження голови окупаційної адміністрації держави-агресора, організував та провів збори мешканців громади із залученням численних представників російських та місцевих окупаційних ЗМІ, на якому у штучно створеній урочистій обстановці з використанням російської державної символіки, створюючи враження у присутніх осіб щодо їх певної причетності до цієї нібито значущої події, маніпулюючи таким чином їх дійсним сприйняттям подій та їх наслідків, підписав розпорядження «Про підготовку організації проведення референдуму виборною комісією Запорізької області» №195-р від 08.08.2022, відповідно до якого доручив створеній виборчій комісії пропрацювати та надати до військово-цивільної адміністрації Запорізької області пропозиції з організаційного, матеріально-технічного ті іншого забезпечення заходів до підготовки до проведення референдуму про входження Запорізької області до складу РФ.
Крім того, 20.09.2022 ОСОБА_7 , будучи головою військово-цивільної адміністрації Запорізької області, діючи умисно перебуваючи у м. Мелітополь Запорізької області, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, використовуючи надані йому владні повноваження, видав указ №356-у, відповідно до якого, зокрема:
1) призначив референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;
2) виніс питання на референдум щодо голосування за вихід Запорізької області із складу України, утворення Запорізької області самостійної держави та входження її до складу РФ на правах суб`єкта РФ;
3) затвердив положення про референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;
4) в цілях забезпечення умов для реалізації прав на участь у референдумі, а також безпеки для учасників референдуму, членів комісій референдуму, наглядачів, представників засобів масової інформації визначив дні голосування на референдумі з 23 вересня – 27 вересня 2022 року.
При цьому, суд приймає до уваги те, що розповсюдження такої інформації в мережі «Інтернет» сприяло доведенню її невизначеному колу осіб, що також свідчить про її загальновідомий статус.
VI. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність
Згідно обвинувального акту та встановлених судом обставин, громадянин України ОСОБА_6 , маючи достатній рівень життєвого досвіду для усвідомлення фактів окупації військами РФ частини Запорізької області, розуміючи, що видані представниками створеної за підтримки та під контролем РФ адміністрації, зокрема її представника ОСОБА_39 , нормативно-правові акти є незаконними, оскільки явно прийняті всупереч Конституції України та чинного законодавства України, після захоплення територій України, діючи умисно, керуючись власними ідеологічними та політичними мотивами, добровільно залишився на тимчасово окупованій території Запорізької області.
Надалі, в період вересня 2022 року, ОСОБА_6 перебуваючи у м. Пологи Пологівського району Запорізької області, територія якого з 03.03.2022 по теперішній час є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, за попередньою змовою з невстановленими під час досудового розслідування особами із числа окупаційної адміністрації, що діє на території вказаного міста, бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора РФ та окупаційною адміністрацією, безпосередньо проводив незаконний референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області та вживав активні організаційні заходи, направлені на забезпечення проведення на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу Російської Федерації.
Крім цього, 20.09.2022, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, добровільно, від імені окупаційної влади держави-агресора РФ, з метою проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області, записав публічне звернення до органів влади та мешканців м. Пологи Пологівського району Запорізької області, яке оприлюднено у телеграм-каналі «Главное в Пологах» щодо необхідності проведення т.зв. референдуму на території м. Полог та Запорізької області про входження частини тимчасово окупованої території Запорізької області до складу РФ, в тому числі проінформував про діяльність окупаційної влади на території м. Пологи Пологівського району Запорізької області. 
В подальшому, 23.09.2022 на тимчасово окупованій території Запорізької області фактично розпочалося проведення референдуму про вихід Запорізької області із складу України та її входження до складу Російської Федерації, з метою подальшої зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.
В цей час, 25.09.2022 ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Пологи Пологівського району Запорізької області, діючи умисно, всупереч передбаченого Законом України про «Про всеукраїнський референдум» порядку, а також в підтримку окупаційної влади держави-агресора, діючи умисно, реалізуючи рішення представників окупаційної адміністрації Запорізької області та підтримуючи збройну агресію РФ на території України, розпочату у 2014 році, прийняв участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області шляхом забезпечення голосування на дому, особисто, за попередньою змовою з невстановленими під час досудового розслідування особами, та за присутності представників збройних сил Російської Федерації, маючи при собі відповідну урну для голосування, обходив місцевих жителів м. Пологи за місцем їхнього проживання, та пропонував прийняти участь у голосуванні на незаконному референдумі.
Окупаційна адміністрація Російської Федерації це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг (п. 6 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).
У складі цього правопорушення важливим для кваліфікації є місце його вчинення - тимчасово окупована територія України.
У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК, однак таких судом у цьому кримінальному провадженні не встановлено.
Участь в організації та проведенні незаконного референдуму є наявною тоді, коли особа добровільно виконує функції члена комісії, роздає бюлетені, веде облік або іншим способом забезпечує процес голосування, за відсутності реального фізичного чи психологічного примусу. 
Судом встановлена відсутність доказів того, що ОСОБА_6 до будь-яких дій пов`язаних з підготовкою та проведенням незаконного референдуму змушували силою. Разом з тим, з пояснень свідків встановлено, що у тій же самій ситуації, при цьому в аналогічних умовах інші особи мали змогу відмовитися без негативних наслідків.
Також, за обставинами справи судом встановлено характер дій ОСОБА_6 щодо безпосередньої залученість до процесу підготовки чи забезпечення волевиявлення, зокрема робота з урнами, бюлетенями), а не просто наявність у нього статусу виборця.
Дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджено, що на момент окупації частини Запорізької області, ОСОБА_6 виповнилося 27 років, отже він мав достатній рівень життєвого досвіду для усвідомлення ним фактів окупації території України.
Участь у подальшому ОСОБА_6 в заходах з організації та проведенні незаконного референдуму з питання приєднання до РФ на правах адміністративно-територіальної одиниці тимчасово окупованої території Запорізької області з метою зміни меж території та державного кордону України, забезпечувало становленню та зміцненню окупаційної влади РФ на окупованій території України, а отже така діяльність, на переконання суду, свідчить про здійснення ним умисної співпраці з ворогом, окупаційними адміністраціями або збройними формуваннями держави-агресора, спрямована на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та безпеці України.
На свідомий і добровільний характер дій обвинуваченого на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України вказує їх послідовність, тривалість у часі та динаміка розвитку. 
Водночас мета злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, не є очевидною і з огляду на виключно прямий умисел дій особи спрямована на сприяння (пособництво, підтримку) державі-агресору, її органам чи представникам у здійсненні їхньої діяльності. Відповідальність за таке передбачена, зокрема, виключно за дії у формі участі в організації та проведенні незаконних виборів і/або референдумів на тимчасово окупованій території.
З огляду на викладене, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст.111-1 КК України як колабораційна діяльність, тобто добровільна участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
VIІ. Призначення покарання
При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами Кримінального кодексу України, роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. 
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого.
Так, з даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він є особою працездатного віку, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має зареєстроване місце проживання, відомостей про його перебування на обліку лікарів нарколога чи психіатра не здобуто, інформації про реєстрацію актового запису про смерть чи знаходження на підконтрольній Уряду України території щодо вказаної особи не виявлено.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, судом не встановлені.
Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, також відсутні з огляду та те, що вони в обвинувальному акті не зазначені, під час судового розгляду не встановлено, та про їх наявність прокурором у судових дебатах не вказано. 
Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.
Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, тому суд вважає за необхідне призначити останньому покарання з конфіскації його майна, яке належить йому на праві власності. 
Таким чином, зважаючи на те, що обвинувачений, як громадянин України, вчинив тяжкий злочин проти основ національної безпеки України в період встановленого в Україні воєнного стану, який у зв`язку з цим становить підвищену суспільну небезпеку, наслідки якого виявились, зокрема, у сприянні своїми діями державі-агресору в установленні та діяльності окупаційної адміністрації на тимчасово окупованій території Запорізької області, що порушило незалежність, суверенітет, територіальну цілісність та конституційний лад України, а також враховуючи вчинення обвинуваченим вказаного злочину із корисливих мотивів, про що свідчить відсутність обставин, які б підтверджували перебування його у тяжкому матеріальному стані, інші обставини, які б об`єктивно давали б підстави для відповідних висновків, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, його переховування та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом призначення йому основного покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк - десять років, та додаткового покарання, у виді конфіскації всього майна, яке є його власністю, а також враховуючи, положення частини першої статті 55 КК України, висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду висловлені в постанові від 02 лютого 2022 року у справі №344/16025/18, правові позиції наведені в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо застосування стаття 55 КК України, викладений у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 404/2081/22, обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування строком на п`ятнадцять років, що за характером і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинене кримінального правопорушення.
Призначення обвинуваченому мінімального покарання суд вважає необґрунтованими та такими, що не узгоджуються з вимогами статей 50 та 65 КК України.
Згідно з ч. 3 ст. 55 КК України при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.
Так, інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є тяжким злочином проти основ національної безпеки України, вчиненим на тимчасово окупованій території та з використанням умов воєнного стану. Характер діяння, його спрямованість на забезпечення функціонування незаконно створеного органу влади та фактичне сприяння державі-агресору зумовлюють підвищену суспільну небезпеку вчиненого.
Крім того, обвинувачений ухиляється від правосуддя, до суду не з`являється, участі у розгляді справи не бере, що свідчить про відсутність у нього наміру виконувати покладені законом обов`язки та про необхідність призначення покарання, достатнього для досягнення його мети, зокрема загальної та спеціальної превенції.
Як вже зазначалося, то обставин, які б пом`якшували покарання, судом не встановлено, натомість з урахуванням ступеня тяжкості злочину, форми вини, мотивів та обстановки його вчинення, суд дійшов висновку, що призначення мінімального покарання не відповідало б засадам справедливості та не забезпечило б досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України.
Таким чином, суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року і зважує на вимоги ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
VIIІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальних витрат за кримінальним провадженням немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
З клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, до набрання цим вироком суду законної сили, прокурор до суду не звертався.
Разом з тим, встановлено, що ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 16.01.2026 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (за відсутності підозрюваного), та встановлено, що після його затримання, не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, останнього необхідно доставити до слідчого судді для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який.
При цьому, станом на час завершення розгляду судом даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 не є затриманим та не доставлений до суду, тобто раніше обраний до нього запобіжний захід застосований не був.
Враховуючи викладене, а також перебування на даний час ОСОБА_6 у розшуку, відсутність з боку сторони обвинувачення відповідного обґрунтованого клопотання про застосування запобіжного заходу, суд вважає, що підстави для застосування до нього запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили відсутні.
Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, то строк відбування ним покарання слід рахувати з часу його фактичного затримання.
Керуючись ст. ст. 297-1, 323, 366, 369, 373-374, 376, 395, 532, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з наданням публічних послуг, виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 15 (п`ятнадцять) років та з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.
Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання на виконання цього вироку.
Строк відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язані з наданням публічних послуг, виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій обчислювати з моменту відбуття основного покарання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не застосовувати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику, а інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями частини третьої статті 323 і статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:        ОСОБА_1