Справа № 727/6839/26
Провадження № 3/727/1120/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року, суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Танасійчук Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
08.05.2026 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №660061 від 08 травня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 07.05.2026 року о 23 год. 11 хв. по вул. П.Каспрука, 45Б, в м. Чернівці керувала автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та просила закрити справу, мотивуючи свої доводи тим, що 07.05.2026 року о 23 год. 11 хв. її було зупинено працівниками поліції в м. Чернівці по вул. П.Каспрука. Виконуючи вимогу поліцейських, зупинила машину, вийшла з неї, та їй відразу пред`явили, що вона знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. При цьому жодних ознак такого сп`яніння не мала і не могла мати, оскільки не вживає алкогольні напої, у зв`язку з чим їй було запропоновано пройти огляд для виявлення стану сп`яніння. ОСОБА_1 погодилась пройти огляд, однак тест показав позитивний результат, із яким вона не погодилась. Звертає увагу, що жодних ознак алкогольного сп`яніння працівник поліції не назвав, у тому числі й зазначених у протоколі — запаху з порожнини рота, порушення мови.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, заслухавши доводи ОСОБА_1 , приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також іншими документами, яким належить дати юридичну оцінку на підставі всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Суд встановив, що поліцією не надано достатніх, належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, а так само висновок за результатами медичного огляду, складений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, є недійсними.
Пунктом 10 розділу 2 зазначеної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або незгоди з результатами такого огляду, огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, з обов`язковим складенням акта огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію.
Судом встановлено, що зазначені вимоги закону не були виконані працівниками поліції. ОСОБА_1 була незгідна з результатом, отриманим на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», у зв`язку з чим працівниками поліції була доставлена до найближчого медичного закладу, де пройшла в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері огляд на стан сп`яніння, за результатами якого тест показав 0,2 проміле. Разом з тим до матеріалів справи долучено лише чек і показник приладу з місця зупинки транспортного засобу, тоді як результат медичного огляду у закладі охорони здоров`я до матеріалів справи долучений не був. Зазначене підтверджується також дослідженими судом відеозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово вказувала на те, що не вживала алкоголь та не згідна з результатом приладу «Drager» як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.
Крім того, суд звертає увагу, що зафіксований у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері показник 0,2 проміле відповідає граничнодопустимій нормі вмісту алкоголю в крові, встановленій для водіїв транспортних засобів, яка враховує технічну похибку вимірювальних приладів та можливий природний фоновий рівень (що може бути зумовлений вживанням окремих продуктів харчування, кисломолочних виробів, лікарських засобів тощо). Перевищення саме цієї межі є необхідною ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Оскільки показник 0,2 проміле не перевищує вказану межу, він сам по собі не свідчить про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння в розумінні ст. 130 КУпАП, що додатково спростовує обґрунтованість складеного протоколу.
За таких обставин, враховуючи ч. 5 ст. 266 КУпАП, згідно з якою огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, суд доходить висновку, що проведений працівниками поліції огляд ОСОБА_1 з порушенням ч. 3 ст. 266 КУпАП, а також з порушенням п. 10 розділу 2 зазначеної Інструкції (не складення акта огляду у двох примірниках з врученням одного водію), не може вважатися належним доказом у справі.
Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази та пояснення, надані в судовому засіданні, у їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_1 07.05.2026 року о 23 год. 11 хв. по вул. П.Каспрука, 45Б, в м. Чернівці керувала автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 та була зупинена працівниками поліції. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 251, п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається законодавцем на посадових осіб Національної поліції, тому суд обмежений виключно тими доказами, що безпосередньо містяться в матеріалах справи, яких, на думку суду, недостатньо для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Суд не може перебирати на себе обов`язок поліції, передбачений ст. 251 КУпАП, щодо збирання доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року, висновки якого підлягають застосуванню при розгляді справ судами.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Такі висновки суду повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.
Окрім того, відповідно до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку — виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, зі складенням акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що всупереч наведеним вимогам законодавства ОСОБА_1 не була відсторонена від керування транспортним засобом, а в матеріалах справи відсутній відповідний документ встановленої форми — акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що є ще одним свідченням неналежного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене в сукупності — недійсність результатів огляду на стан сп`яніння, проведеного з порушенням процедурних вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, ненадання до матеріалів справи результатів огляду в закладі охорони здоров`я, а також те, що зафіксований показник 0,2 проміле не перевищує граничнодопустиму норму, — суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, є недоведеною.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 24, 30, 33, 130, 247, 251, 283-285, 287-291, 294 КпАП України, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої в АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:       Н.М.Танасійчук