П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/997/26 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук Максим Петрович 
Суддя-доповідач - Капустинський М.М. 
29 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Капустинського М.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій відповідача щодо, на думку позивача, внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) відомостей про порушення правил військового обліку. Мотивує свою позицію тим, що позивач повісток про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не отримував, протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, а строк про притягнення до адміністративної відповідальності сплив.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року узадоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Вказує, що Суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що факт направлення звернення до поліції сам по собі є достатньою підставою для відображення в системі «Резерв+» статусу «Порушення правил військового обліку». Насправді ж, внесення інформації про правопорушення за відсутності самого правопорушення є внесенням завідомо недостовірних даних, що прямо порушує принципи точності та актуальності персональних даних, закріплені в Законі України «Про захист персональних даних» та Законі України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У електронному військово-обліковому документі позивача, сформованого у застосунку "Резерв+" 15.12.2025 року, відображено, зокрема: "Причина звернення до Нацполіції - Не прибули за повісткою до ТЦК та СП"; "Дата звернення - 14.06.2025 року"; "Порушення правил військового обліку".
Позивач, вважаючи що наведене вказує на внесення відносно нього до Реєстру даних про порушення правил військового обліку звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог позивача, відтак і відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
Воєнний стан був неодноразово продовжений та діє станом на дату прийняття рішення у даній справі.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України від 03.03.2022 року № 2105-IX, оголошено проведення загальної мобілізації.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-ХІІ).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає в себе: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-XII).
Частиною 3 ст. 33 Закону № 2232-XII встановлено, що військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Згідно ч. 1 ст. 34 Закону №2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Реєстру. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлено Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).
У ст. 1 Закону № 3543-XII визначено, що мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у ст. 22 Закон 3543-XII. Відповідно до абз. 2 ч. 1 вказаної статті, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів №1487 визначено правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Підпунктом 2 п. 1 Додатку 2 передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Приписами ч. 1 ст. 27 Закону № 3543-ХІІ визначено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених ч. 1, 3 ст. 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з частиною 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Згідно абз. 2 п. 3 Порядку №1487, для забезпечення військового обліку громадян України використовується Реєстр, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Реєстру.
Пунктом 3 Додатку 2 до Порядок № 1487 передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із КУпАП.
Відповідно до положень ст. 235 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), розглядаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Крім того, ст. 268 КУпАП регламентовані права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно зі статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Пункт 79 Порядку №1487 передбачає, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема:
- організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям;
- розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, розвідувальних органів);
- звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
Пункт 56 цього ж Порядку визначає повноваження Національної поліції, яка за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Реєстром та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).
Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону №2232-ХІІ органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з п. 3 розділу І Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми "Облік звернень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України про призовників, військовозобов`язаних, резервістів” інформаційно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.02.2025 року № 80 (далі - Інструкція №80), основними завданням ІП "Облік звернень" є автоматизація процесу обліку звернень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України про доставлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; забезпечення контролю за станом ведення обліку та виконання звернень ТЦК та СП, органів СБУ або розвідувальних органів України про доставлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП.
Відповідно до п. 4 розділу ІІ Інструкції №80, підставою для внесення відомостей до ІП "Облік звернень" є звернення ТЦК та СП, органів СБУ або розвідувальних органів України щодо доставлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП, до ТЦК та СП, органів СБУ або розвідувальних органів України, у яких зазначаються відомості про: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності); дату народження; адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування); унікальний вихідний реєстраційний номер звернення та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи; підставу доставлення (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію); інші дані, передбачені статтею 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів"(за наявності).
Результат виконання звернення ТЦК та СП, органів СБУ або розвідувальних органів України в електронній формі та надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, автоматично відображається в ІП "Облік звернень" (п. 6 розділу ІІ Інструкції №80).
Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Реєстру ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (абз. 7 п. 20 Порядку №1487).
Відповідно до ст. 1 Закону України від 16.03.2017 року №1951-VIII "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (далі - Закон №1951-VIII) Реєстр - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №1951-VIII встановлено, що основними завданнями Реєстру є: ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (абз. 4 ч. 5 ст. 5 Закону №1951-VIII).
Згідно п. 3 ч. 6 ст. 5 Закону №1951-VIII органи адміністрування Реєстру забезпечують зберігання та резервування бази даних Реєстру, контроль за її цілісністю, дотриманням вимог законодавства та Порядку ведення Реєстру, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, центри рекрутингу Збройних Сил України, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України (ч.8 ст.5 Закону №1951-VIII).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону №1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Особам, які працюють з базами даних Реєстру, заборонено вимагати, обробляти та використовувати будь-яку інформацію, не передбачену законодавством.
Вичерпний перелік відомостей, які належать до персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів наведено у ст. 7 Закону №1951-VIII.
Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону № 1951-VIII визначено, що до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про виконання військового обов`язку; відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи); відомості про проходження альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу"; відомості про участь у бойових діях.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною (ч. 3 ст. 14 Закону № 1951-VIII) .
Пунктом 18 ч. 3 ст. 14 Закону № 1951-VIII встановлено, що органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від інших державних органів - держателів (розпорядників, адміністраторів) інформаційно-комунікаційних систем, реєстрів, баз (банків) даних, крім тих, що містять відомості, зібрані під час виконання завдань оперативно-розшукової, контррозвідувальної та розвідувальної діяльності, - відомості, зазначені у частині першій статті 7 та у частині першій статті 8 цього Закону.
Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України "Про публічні електронні реєстри", "Про розвідку" та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.
Згідно із п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про Національну поліцію" поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності формує реєстри та бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України та надає до Реєстру в електронній формі та в обсягах даних, зазначених у ст.ст. 7, 14 Закону № 1951-VIII, відомості, необхідні для забезпечення ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, провадження у справах за якими здійснюється поліцією або територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про Національну поліцію").
Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію" за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органи та підрозділи, що входять до системи поліції, здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 14-1 Закону 1951-VIII порядок електронної ідентифікації в електронному кабінеті, перелік відомостей, що відображаються в ньому, а також перелік послуг, які надаються призовнику, військовозобов`язаному, резервісту через електронний кабінет, визначається Порядком ведення Реєстру, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та/або Положенням про Державний вебпортал електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - Положення № 879).
Відповідно до п. 1 Положення № 879 державний вебпортал електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони (далі - Портал) - організована сукупність взаємозв`язаних засобів інформаційних технологій, які у взаємодії з іншими інформаційними, інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (зокрема публічними), базами (банками) даних діють як єдине ціле з метою надання та отримання електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони.
Відповідно до пп. 2, 19, 20 п. 11 Положення № 879 Портал має функціональні можливості, зокрема:
- застосування інтерфейсів, адаптованих для осіб з інвалідністю, зокрема для осіб із порушеннями зору, слуху, опорно-рухового апарату, мовлення та інтелектуального розвитку, а також із різними комбінаціями порушень, відповідно до вимог ДСТУ EN 301 549:2022 (EN 301 549 V3.2.1 (2021-03), IDT) “Інформаційні технології. Вимоги щодо доступності продуктів та послуг ІКТ”;
- надсилання сповіщень про важливі події та оновлення (новини), про хід отримання електронних послуг у сфері національної безпеки і оборони, про наявність опитування, про зміни і оновлення;
- інші функціональні можливості, необхідні для виконання завдань Порталу, з урахуванням функціональних можливостей його складових та готовності програмних і технічних засобів до їх реалізації.
Електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста функціонує у формі персоніфікованої веб-сторінки та/або мобільного додатка "Резерв+" та призначений для надання та отримання інформації про персональні та службові дані суб`єкта отримання послуг, уточнення облікових даних, подання заяви (звернення, запиту) та інших документів на реєстрацію в системі електронної черги, а також отримання інших електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони (п. 45 Положення № 879).
Додаток "Резерв+" забезпечує зручний доступ до електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та користування його функціональними можливостями з метою отримання електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони. Для користування додатком "Резерв+" суб`єкту отримання послуг необхідно встановити додаток на електронний пристрій, критерії якого підтримують його використання, підключення до Інтернету, та пройти авторизацію відповідно до цього Положення (п. 46 Положення).
Згідно з підпунктом 5 п. 52 Положення № 879 визначено, що відомостями, отриманими з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності) за результатами уточнення даних, є: прізвище; власне ім`я (усі власні імена); по батькові (за наявності); дата народження; реєстраційний номер облікової картки платника податків; окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації; військове звання; військово-облікові спеціальності; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; відомості про виконання військового обов`язку; відомості про військовий облік; відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення); дата та час формування; відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи) (за наявності); відомості про надсилання повістки (повідомлення).
Відповідно до пп. 4 п. 50 Положення № 879, суб`єкт отримання послуг засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста за результатами уточнення облікових даних отримує відомості з Реєстру та/або військово-обліковий документ в електронній формі відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 559.
Відповідно до абз. 2 п. 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №559 (далі - Порядок №559) військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється) в електронній формі - для громадян України, які перебувають на військовому обліку (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів та громадян України, звільнених з військової служби у відставку із зазначених органів), - засобами Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони (далі - Портал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).
Військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами: Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; Порталу; Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації) (п. 6 Порядку №559).
Згідно п. 12 Порядку №559 електронна інформаційна взаємодія, передбачена пунктом 6 цього Порядку, з іншими інформаційно-комунікаційними системами здійснюється засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів “Трембіта”.
Відповідно до п. 8 цього Порядку військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Реєстру (за наявності): 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); 6) окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку (за наявності); 7-1) відомості про встановлення, зміну групи інвалідності, причину та строк, на який встановлено інвалідність; 8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів; 9) військове звання (для військовозобов`язаних та резервістів); 10) військово-облікова спеціальність для військовозобов`язаних та резервістів; 11) відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку); 12) відомості про перебування на військовому обліку (найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у якому громадянин перебуває або знятий (виключений) з військового обліку, та підстава зняття (виключення) з військового обліку); 13) відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення; 14) адреса місця проживання; 15) номери засобів зв`язку (за наявності); 16) адреси електронної пошти (за наявності); 17) дата і час оновлення облікових даних призовником, військовозобов`язаним та резервістом; 18) дата і час формування військово-облікового документа в електронній формі; 19) відц 
Відповідно до п. 1 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 (далі - Порядок №560) цей Порядок визначає: процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Згідно абз. 2 п. 6 Порядку №560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:
- оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
- прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
- проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
- перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
- документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
- відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби. 
Відповідно до п. 15 Порядку №560 керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та ІНФОРМАЦІЯ_2 з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних, зокрема:
- звертаються до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
- вживають заходів разом з представниками територіальних органів (підрозділів) поліції до адміністративного затримання та доставляння до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які відмовляються від отримання повісток або порушили правила військового обліку.
Відповідно до п. 16 Порядку №560 керівники територіальних органів (підрозділів) поліції з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження про проведення заходів мобілізації відповідного голови (начальника) обласної, Київської та Севастопольської міської, районної держадміністрації (військової адміністрації), серед іншого:
- організовують за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ або розвідувальних органів України, адміністративне затримання та доставлення органами (підрозділами) поліції до зазначених центрів та органів резервістів та військовозобов`язаних, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Адміністративне затримання таких осіб здійснюється незалежно від їх місця перебування на військовому обліку. У такому разі особа доставляється до найближчого територіального центру комплектування та соціальної підтримки або органів СБУ, або відповідних підрозділів розвідувальних органів.
Резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ (п.22 Порядку №560).
Відповідно до п. 27 Порядку №560 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Реєстру (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
Пунктом 28 Порядку №560 передбачено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
Беручи до уваги вищевикладену нормативно-правову базу, суд зазначає наступне.
У справі, що розглядається, спір стосується дій другого відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Реєстру відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 .
Позивач заперечує правомірність таких дій з огляду на те, що останній до адміністративної відповідальності не притягався, у зв`язку з чим відображена у додатку "Резерв+" інформація про порушення правил військового обліку є недостовірною.
Суд вважає наведені твердження позивача передчасними та такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні наведених вище нормативно-правових актів, з огляду на наступне.
Із аналізу приписів чинного законодавства слідує, що другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснює персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також є органом адміністрування та ведення Реєстру (ч. 1 ст. 34 Закону №2232-ХІІ, абз. 4 ч. 5 ст. 5 Закону №1951-VIII та ч. 8 ст. 5 Закону №1951-VIII відповідно).
У Реєстр вносяться, обробляються та зберігаються персональні дані та службові дані призовників, військовозобов`язаних, резервістів (ст. 6 Закону № 1951-VIII).
До персональних даних віднесені, зокрема, відомості про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення) (п. 20-1, ч. 1. ст. 7 Закону № 1951-VIII).
У свою чергу, до службових даних віднесені відомості про виконання особою військового обов`язку (ч. 1 ст. 8 Закону № 1951-VIII).
В аспекті даної справи важливим є розуміння того, що військово-обліковий документ в електронній формі не відображає усіх персональних та службових відомостей стосовно особи, які наведено у ст. ст. 7 та 8 Закону №1951-VIII.
Порівнюючи відомості, відображення яких передбачено у військово-обліковому документі в електронній формі (п. 8 Порядку №559) з їх повним переліком у ст. ст. 7 та 8 Закону №1951-VIII, можна встановити, що у пп. пп. 6, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 20 п. 8 Порядку №559 описано відомості, яка прямо не зазначені у ст. ст. 7 та 8 Закону №1951-VIII.
Однак, з огляду на приписи ч. 3 ст. 6 Закону №1951-VIII щодо заборони обробки у Реєстрі будь-якої інформації, яка не передбачена законодавством, суд вважає, що наведені у пп. пп. 6, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 20 п. 8 Порядку №559 відомості деталізують п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1951-VIII щодо відомостей про виконання військового обов`язку.
Важливим у даній справі є пп. 13 п. 8 Порядку №559 - відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення.
Так, текстове повідомлення у витягу з військово-облікового документу "Порушення правил військового обліку" фактично вказує на підставу звернення до органів Національної поліції, яка наведена у п. 56 Порядку №1487 та п. 4 розділу ІІ Інструкції №80, з якою територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звертався щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення позивача для подальшого складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказаний висновок узгоджується з приписами пп. 13 п. 8 Порядку № 559, адже поняття "відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення" охоплює собою підставу такого звернення (у даному випадку - "Порушення правил військового обліку").
Отже, тестове повідомлення "Порушення правил військового обліку" стосується вказано в п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону 1951-VIII поняття "виконання військового обов`язку" як родового для поняття "відомості про дотримання правил військового обліку", (п. 7 ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-XII) яке у свою чергу охоплює собою обов`язок особи прибувати за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Тобто, законодавством унормовано відображення у військово-обліковому документі в електронній формі відомостей про звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, так і відображення підстави звернення - "Порушення правил військового обліку".
Апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавством передбачено функціональну можливість надсилання сповіщень про важливі події та оновлення у Державному вебпорталі електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, складового якого є електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, доступ до якого реалізовано через додаток "Резерв+" (пп. 19 п. 11 Положення № 879).
Графічне виділення напису "Порушення правил військового обліку" окремо від інших відомостей відповідає функціональним можливостям Порталу, визначених у пп. 2 п. 11 Порядку № 879 та додатково підтверджує важливість такого сповіщення.
Колегія суддів зазначає, що ґрунтовний аналіз вищенаведеної нормативно-правової бази дозволяє виокремити поняття:
(1) вчинення (скоєння) адміністративного правопорушення (ч. 1 ст. 27 Закону № 3543-ХІІ, п. п. 56, 79 Порядку №1487, п. 3 розділу І, п. 4, 5 Розділу ІІ Інструкції №80, п. 8 Порядку №559, п. п. 15, 16 Порядку №560, ч. 5 ст. 24, п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про Національну поліцію");
(2) притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення (пп. 5 п. 52 Положення № 879, п. 20-1 ч. 1 ст. 7 Закону №1951-VIII).
У дужках абз. 15 пп. 5 п. 52 Положення № 879 вказано, що поняття "притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 210, 210-1 КУпАП" охоплює собою - дату, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення.
До того ж, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.05.2021 року у справі №824/1164/18-а досліджував визначення обставин, за яких особа вважається притягнутою до відповідальності.
Позиція Верховного Суду полягала у тому, що притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При обґрунтуванні такого висновку суд послався, зокрема, на рішення Конституційного Суду України від 27.10.1999 року №9-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень ч. 3 ст. 80 Конституції України (справа про депутатську недоторканність) у якому зазначено, що поняття "притягнення до кримінальної відповідальності" не тотожне поняттю "кримінальна відповідальність", як і поняття "притягнення до юридичної відповідальності" не ідентичне поняттю "юридична відповідальність". Притягнення до юридичної відповідальності передує юридичній відповідальності.
У згаданому рішенні Конституційний Суд України в аспекті порушених у конституційному поданні Міністерством внутрішніх справ України питань, положення ч. 3 ст. 80 Конституції України розтлумачив так:
"1.1. Кримінальна відповідальність настає з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду.
1.2. Притягнення до кримінальної відповідальності, як стадія кримінального переслідування, починається з моменту пред`явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину".
Таким чином, притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням ст. 284 КУпАП.
З наведеного слідує, що обґрунтовуючи протиправність дій відповідача щодо внесення у Реєстр відомостей про порушення правил військового обліку, позивач помилково ототожнив поняття "вчинення адміністративного правопорушення" з поняттям "притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення ".
У даній справі, відповідач, на виконання повноважень, передбачених ч. 1 ст. 27 Закону № 3543-ХІІ, п. 79 Порядку №1487 та п. 15 Порядку №560, проінформував органи Національної поліції про вчинення позивачем адміністративного правопорушення (порушення правил військового обліку), що може в майбутньому мати наслідок у вигляді притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, відображення у електронному військово-обліковому документів текстового повідомлення "Порушення правил військового обліку" не вказує на визнання винуватості особи у вчиненні адміністративному правопорушення, адже встановлення наявності чи відсутності вини особи буде вирішуватися з дотриманням процедури, передбаченої КУпАП.
Колегія суддів зауважує, що заходи адміністративного забезпечення не повинні розцінюватись як факт встановлення винуватості особи.
Захід забезпечення у вигляді адміністративно затримання направлений виключно на доставлення особи до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Аналіз положень ч. 3 ст. 38 Закону №2232-ХІІ та п. 4 розділу ІІ Інструкції №80 вказує, що на органи Національної поліції покладено імперативний обов`язок щодо реєстрації звернень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо доставлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 210-1 КУпАП, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Під час реєстрації звернення не здійснюється перевірка наявності у діях особи ознак адміністративного правопорушення.
Помилковим буде висновок про те, що звернення до органів Національної поліції потребує встановлення факту притягнення до адміністративної відповідальності, адже звернення в жодному разі не констатує притягнення особи до відповідальності, а навпаки - направлене на складання протоколу/постанови про адміністративне правопорушення, за наслідком чого встановлюється винуватість чи невинуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення (після набрання постановою законної сили).
Деталізуючи наведене, з урахуванням попередньо описаної нормативно-правової бази, події у даній справі можна умовно відобразити наступним чином:
(1) виявлення територіальним центром комплектування та соціальної підтримки попередніх ознак адміністративного правопорушення в діях особи (у даній справі - порушення військового обліку);
(2) звернення територіального центру комплектування та соціальної підтримки до органів Національної поліції щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки в порядку, визначеному ч. 1 ст. 27 Закону № 3543-ХІІ, п. 79 Порядку №1487, п. 15 Порядку №560;
(3) затримання та доставлення особи до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколу в порядку, визначеному ч. 5 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", ч. 3 ст. 38 Закону №2232-ХІІ, п. 56 Порядку №1487;
(4) складання протоколу та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у відповідно до Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення від 01.01.2024 року №3 (далі - Інструкція №3);
(5) розгляд справи керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до ст. 283 КУпАП, за наслідком чого приймається постанова про притягнення до відповідальності або закриття справи, відповідно до Інструкції №3;
(6) у разі притягнення до відповідальності - оскарження постанови у суді в порядку, визначеному ст. ст. 287-289 КУпАП.
Так, у даній справі позивач фактично знаходиться між (2) та (3) стадіями, коли відносно нього вже направлено звернення до органів Національної поліції щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення, однак таке доставлення ще не відбулось.
Водночас позовні вимоги позивача мотивовані відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, попри те, що стадія притягнення до адміністративної відповідальності (4) не розпочиналась.
Колегія суддів зауважує, що відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а також порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено приписами ст. ст. 210, 210-1 КУпАП. Відтак, питання правомірності дій щодо проведення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, буде вирішуватись під час притягнення особи до відповідальності за КУпАП, з дотриманням гарантій, передбачених ст. ст.251-252, 254-257, 268, 280 КУпАП, зокрема щодо складання протоколу, з`ясування усіх обставин справи, надання особі можливості надати пояснення та заперечення, а також прийняття уповноваженою посадовою особою мотивованої постанови.
Застосування до особи заходів забезпечення у вигляді адміністративного затримання та доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки може бути оскаржено в порядку, визначеному ст. 267 КУпАП.
Суд у даній справі надає правову оцінку діям відповідача виключно щодо внесення відомостей до Реєстру на предмет дотримання визначеної законом адміністративної процедури та в контексті критеріїв, визначених ст. 2 КАС України.
Так, з матеріалів справи встановлено, що відносно позивача не складався протокол та не приймалась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 210, 210-1 КУпАП. Позивач не надав суду доказів того, що він прибув за повісткою до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Отже, підстави, які слугували причиною звернення відповідача до Національної поліції та подальшого відображення інформації про таке звернення в електронному військово-обліковому документі, досі існують.
Наведені позивачем доводи щодо процедури оповіщення та строків притягнення до адміністративної відповідальності повинні бути враховані уповноваженим на те органом (посадовою особою) при складені адміністративного протоколу як підстава для можливого закриття провадження у відповідності до ст. 247 КУпАП.
Статтею 20 КАС України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.
Місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України).
При цьому, особливість провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності передбачена ст. 286 КАС України. Згідно ч. 1 вказаної статті, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Таким чином, у разі притягнення позивача до адміністративної відповідальності та незгоди з таким рішенням, позивач не позбавлений права на оскарження постанови до місцевого загального суду як адміністративного, з дотриманням визначеної законом процедури.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 травня 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий | | | Капустинський М.М.
Судді | | | Сапальова Т.В.    Шидловський В.Б.