Єдиний унікальний номер 205/19251/25
Номер провадження2/205/1107/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2026 року місто Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Дорошенко Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Копич В.А.,
представника позивача адвоката Демарчука М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , який діяв на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до ТДВ «Страхова група «Оберіг» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.02.2024 року за адресою: м.Дніпро, вулиця Набережна Заводська, буд.53 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan Primastar», д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1 та автомобіля «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Dacia Logan», д.р.н. НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі - ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», Відповідач), згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ № EP/219427353. Вина ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується Європротоколом, який було складено сторонами на місці ДТП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача ОСОБА_1 «Nissan Primastar», д.н.з. НОМЕР_1 , чим завдані йому матеріальні збитки. 04.03.2024 року ОСОБА_1 , через представника звернувся до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» та надав завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів, передбачених ст. 35 Закону. 31.05.2024 року ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» виплатила страхове відшкодування на особистий рахунок позивача у розмірі 68244,92 грн., не узгодивши розмір із позивачем. 18.06.2024 року ОСОБА_1 , через представника направив до НБУ скаргу щодо недоплати страхового відшкодування. НБУ листом від 01.07.2024 року повідомив, що розмір страхового відшкодування страховика визначено на підставі звіту оцінювача ОСОБА_4 № 157602 від 26.03.2024 року. Копію звіту не направив та повідомив, що рішення страховика може бути оскаржено до суду. 18.06.2024 року представник ОСОБА_1 направив до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» лист незгоди із розміром страхового відшкодування, запит-вимогу стосовно надання документів на підставі яких встановлювався розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. № 3603/24 від 19.03.2024 року, складеного на замовлення позивача. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» листом від 27.06.2024 року повідомила, що не вбачає підстав для доплати страхового відшкодування, а з розрахунком страхового відшкодування можна ознайомитися лише в офісі страховика в м. Києві. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» в порушення п. 35.3 ст. 35 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не ознайомила Позивача із порядком обчислення страхового відшкодування та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди, через що Позивач був позбавлений можливості висловити свої зауваження та заперечення. Враховуючи, що позивач так і не був ознайомлений зі звітом оцінювача ОСОБА_4 № 157602 від 26.03.2024 року, то всі заперечення стосовно даного розрахунку будуть надані в процесі розгляду справи. Звіт оцінювачем ОСОБА_4 складено з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобі (далі Методика), оскільки оцінювач не оглядав пошкоджений транспортний засіб. Відповідно до п. 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ: його комплектність; укомплектованість: технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за олометром, інші показники на момент технічного огляду , необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Відповідно до п. 5.5 Методики під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; 6) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; г) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Відповідно до п. 8.5 Методики калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено Страховиком), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно з п. 50 та п. 51 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» обов`язковим етапом при незалежній оцінці майна с ознайомлення з об`єктом оцінки. Відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та Національного стандарту № 1 обов`язковою умовою с особистий огляд оцінювачем пошкодженого транспортного засобу. Оцінювач ОСОБА_4 особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб позивача, на огляд прибув інший представник Страховика, а саме Ярмолюк В.В., що підтверджується Протоколом огляду. Звіт оцінювача ОСОБА_4 складений з порушенням вимог Національного стандарту №1 та «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», оскільки оцінювач ОСОБА_4 особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб, а тому цей звіт не може бути належним та допустимим доказом у розумінні статей 77,78 ЦПК України. Із змісту п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV вбачається, що замовляти проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу дозволяється як потерпілому, так і страховику. Обов`язок страховика, передбачений п. 34.2 ст. 34 цього Закону спрямований лише на звільнення потерпілого від додаткових витрат, про що свідчить п. 34.3 ст. 34 Закону № 1961-IV. Таким чином, п. 34.4 ст. 34 Закону № 1961-IV передбачено право потерпілої особи на самостійне залучення експерта або юридичні особи, у штаті яких є експерти для визначення розміру шкоди. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
ОСОБА_1 , з метою об`єктивного визначення розміру заподіяної шкоди в результаті пошкодження його автомобіля, через свого представника звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. Судовий експерт Дроздов Ю.В. особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок № 3603/24 від 19.03.2024 року з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про судову експертизу», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майнових прав», Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у держаних спеціалізованих експертних установах, комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій AUDATЕХ, типового формуляру AUDATEX по ідентифікації, запчастинам і працезатратам автомобіля, Довідника «Бюлетень авто товарознавця», даних мережі Інтернет. Висновок експерта Дроздова Ю.В. № 3603/24 від 19.03.2024 року відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Згідно з висновком експерта Дроздова Ю.В. № 3603/24 від 19.03.2024 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного «Nissan Primastar», д.р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 88966,10 грн., без ПДВ. Таким чином, розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню із ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» на користь ОСОБА_1 складає 11 755,08 грн, що розраховується наступним чином: 80000,00 грн - 68244,92 грн. - 0,00 грн., де 80000,00 грн -максимальний ліміт відповідальності страховика за майнову шкоду, при складанні європротоколу, оскільки згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. розмір шкоди складає 88966,10 грн; 68244,92 грн виплачене страхове відшкодування; 3200,00 грн франшиза.
З ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на проведення експертизи в розмірі 2760,00 грн відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ППК України. З огляду на зазначене, оскільки Відповідач не виконав свої зобов`язання належним чином, то з ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» підлягають стягненню три проценти річних та інфляційні втрати, пов`язані з неналежною виплатою страхового відшкодування нараховані на суму прострочення в розмірі 11 755,08 грн. Позивач просить суд, стягнути з ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» на користь ОСОБА_1 за період з 05.06.2024 року по 28.11.2025 року три відсотки річних за період з 05.06.2024 року по 28.11.2025 року в розмірі 523,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2092,06 грн. Враховуючи вищезазначене, із ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню штрафні санкції в розмірі 7630,46 грн, що складаються з наступного: 5015,40 грн -пеня; 523,00 грн три відсотки річних; 2092,06 грн інфляційні втрати. Позивач вважає, що недоплата страхового відшкодування стала причиною зазначеного звернення позивача до суду з метою поновлення свого порушеного права, свідчить про наявність з боку ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» прострочки належного виконання грошового зобов`язання перед кредитором (позивачем). Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. 04.03.2024 року ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» отримала від представника Позивача Заяву на виплату страхового відшкодування. Строк виплати страхового відшкодування відраховується саме з дати отримання заяви на виплату страхового відшкодування. Таким чином, Відповідач повинен був виконати належним чином обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 04.06.2024 року включно. 18.06.2024 року представник ОСОБА_1 направив до ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» лист незгоди із розміром страхового відшкодування, тому відповідачу було достеменно відомо, що позивач не згоден із розміром страхового відшкодування. Отже, за період з 05.06.2024 року по 28.11.2025 року з ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» підлягає стягненню пеня в розмірі 5015,40 грн розрахована на суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 11 755,08 грн. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення ст.625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (ст. 992 ЦК). Враховуючи вищезазначене, представник просив стягнути з ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 11755,08 грн, пеню в розмірі 5015,40 грн, три відсотки річних в розмірі 523,00 грн, інфляційні втрати в розмірі 2092,06 грн, що разом складає 19 385,54 грн. а також судові витрати: судовий збір в розмірі 1211,20 грн та витрати на експертизу в розмірі 2760,00 грн. 
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 22.12.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 13.01.2026 року задоволено заяву представника відповідача і продовжено ТДВ «СГ«ОБЕРІГ» строк для подачі відзиву.
22.03.2026 за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідачем було сформовано відзив, згідно з яким відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до Звіту № 157602 від 26.03.2024 р. про оцінку колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Nissan Primastar» д.н.з. НОМЕР_4 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 73 987,84 грн, в тому числі податок на додану вартість на запасні частини в розмірі 5 742,92 грн. Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Оцінену шкоду відповідно до Звіту було зменшено на суму ПДВ на запасні частини в розмірі 5742,92 грн Отже, розмір страхового відшкодування визначається наступним чином: 73987,84 (вартість відновлювального ремонту) - 5742,92 (ПДВ на запасні частини) = 68244,92 грн. Щодо строків виплати страхового відшкодування. Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). 04.03.2024 р. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало на електронну пошту сканкопію заяви на виплату страхового відшкодування, підписану електронним підписом відповідно до положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV останнім днем сплати страхового відшкодування було 02.06.2024 р. 31.05.2024 р. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», керуючись ст. 36 Закону № 1961-IV, здійснило виплату страхового відшкодування в розмір 68 244,92 грн на реквізити зазначені у заяві про страхове відшкодування, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. Враховуючи вищевикладене, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування в повному розмірі та у строки відповідно до положень Закону № 1961-IV, а тому жодним чином не порушував права, свобод чи інтересів позивача. Заявлений позивачем розмір вимог щодо стягнення шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, відповідач вважає безпідставним та незаконним з огляду на наступне. В обґрунтування позовних вимог позивачем надано Висновок експерта № 3603/24 від 19.03.2024 відповідач не може погодитись з результатами проведеної оцінки та вважає, що Висновок експерта № 3603/24 від 19.03.2024 не може бути прийнятий судом до уваги в цілому, оскільки вихідні дані використанні суб`єктом оціночної діяльності, не відповідають дійсності та використанні з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395 (надалі - Методика), Національного стандарту «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.98 № 53/5 (у редакції станом на час складення висновку) та положень Цивільного процесуального кодексу України. Висновок експерта № 043/24 від 16.04.2024 містить недоліки, які суттєво вплинули на достовірність його висновків: 1) безпідставне збільшення кількості нормо-годин щодо ремонтних робіт (арк. № 1 ремонтної калькуляції); 2) безпідставне збільшення кількості нормо-годин щодо фарбування (арк. № 2 ремонтної калькуляції); 3) безпідставне збільшення кількості матеріалів фарбування (арк. № 2 ремонтної калькуляції); 4) включення послуги мийки (арк. № 2 ремонтної калькуляції); Враховуючи вищевикладене, наданий Позивачем Висновок експерта № 3603/24 від 19.03.2024 містить ряд значних недоліків, які вплинули на розрахунки, що призвело до помилкових тверджень з приводу економічної недоцільності відновлення транспортного засобу, а тому жодним чином не може стати підґрунтям для здійснення розрахунку розміру страхового відшкодування в розумінні положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також належним та допустимим доказом по даній судовій справі. Відповідач вказує на відсутність правових підстав для стягнення витрат на проведення висновку експерта. Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до п. 34.3. ст. 34 Закону № 1961-IV якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Таким чином, єдиний випадок коли страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) це відсутність проведення огляду пошкодженого транспортного засобу протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 04.03.2024 р. позивач через представника звернувся до відповідача з повідомленням про настання події, що містить ознаки страхового випадку. 07.03.2024 представник відповідача здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу «Nissan Primastar», д.н.з. НОМЕР_4 . Таким чином, представник Відповідача здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу «Nissan Primastar», д.н.з. НОМЕР_4 , протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, тобто в строк, встановлений п. 34.2. ст. 34 Закону № 1961-IV. Отже, замовлення та проведення Висновку експерта № 3701/24 від 30.01.2024 було виключно за власною ініціативою позивача. Таким чином, у відповідача відсутні правові підстави для відшкодування витрат на проведення Висновку експерта № 3701/24 від 30.01.2024. Враховуючи вищевикладене, вимоги до відповідача щодо компенсації витрат на проведення експертизи відповідач вважає безпідставним, необґрунтованими, незаконним та такими що не підлягають задоволенню. Вимоги щодо стягнення індексу інфляції, трьох процентів річних та пені є безпідставним та незаконним. Наразі відповідач не має заборгованості перед позивачем, оскільки по даній цивільній справі є спір про визначення розміру належного страхового відшкодування. Відповідач не узгоджував із позивачем розмір страхового відшкодування у односторонньому визначеному позивачем розмірі. Оскільки не було узгоджено розмір страхового відшкодування, то відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону № 1961-IV страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Тобто, в даному випадку розглядається спір про здійснення страхового відшкодування, тому у відповідача немає заборгованості перед позивачем. Також, слід зазначити, що відповідно до п. 36.7. ст. 36 Закону № 1961-IV рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Позивач по цій справі оскаржує в судовому порядку рішення страховика про відмову у виплаті страхового відшкодування. На підставі викладеного можна дійти висновку, що позовні вимоги є спірними та розглядаються по даній цивільній справі, вони не є узгодженими, а тому не є заборгованістю відповідача перед позивачем, і лише після набрання чинності судового рішенням можуть вважатися встановленою заборгованістю, Тому, наразі відсутні правові підстав для розрахунку інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені. З огляду на це, у відзиві представник відповідача Микитюк Д.О. просить відмовити в задоволені позовних вимог до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» у зв`язку з безпідставністю, необґрунтованістю та незаконністю позовних вимог.
30.03.2026 за допомогою підсистеми «Електронний суд» представником позивача Демарчуком М.В. було сформовано відповідь на відзив ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», згідно з якою зазначив, що відповідач не надав належних доказів розрахунку матеріальної шкоди. Відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на підставі звіту, складеного оцінювачем ОСОБА_4 № 157602 від 26.03.2024 року. Звіт оцінювача ОСОБА_4 № 157602 від 26.03.2024 року, позивач вважає неналежним доказом, з огляду на наступне. Оцінювач ОСОБА_4 не оглядав пошкоджений транспортний засіб позивача. відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та Національного стандарту № 1 обов`язковою умовою є особистий огляд оцінювачем пошкодженого транспортного засобу. Оцінювач ОСОБА_4 особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб позивача, на огляд прибув інший представник Страховика, а саме ОСОБА_5 , що підтверджується Протоколом огляду з місця огляду. Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 27.03.2019 у справі № 752/16797/14-ц (п.п. 44, 45), сформовано правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, який складено без особисто огляду автомобіля. В калькуляції оцінювача ОСОБА_4 суттєво занижено вартість ремонтних робіт, робіт із фарбування та вартість лакофарбового матеріалу. При цьому, на стор. 4 звіту оцінювач зазначає: «Оцінювач допускає, без належної перевірки, що всі дані, надані Замовником, повні та правдиві». Оцінювач не перевіряв вихідні дані, які надав йому замовник, а тому його розрахунки, складені без особистого огляду, не можна вважати достовірними, повними та об`єктивними. Окрім того, зі стор. 2 звіту вбачається, що дата оцінки 07.03.2024 року, однак, дата ДТП 21.02.2024 року, виходить, що оцінка складена не на дату ДТП. Оцінка складена на замовлення ТОВ «Едак», але доказів, яке відношення дана компанія має до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», Страховиком не надано, як і не зрозуміло, які саме матеріали передав ТОВ «Едак» оцінювачу ОСОБА_4 . Враховуючи, що огляд та розрахунки робили різні особи, звіт оцінювача ОСОБА_4 складено з порушенням вимог ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 та «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», тому звіт оцінювача ОСОБА_4 не може бути належним та допустимим доказом у розумінні статей 77,78 ЦПК України. На підтвердження позовних вимог позивач надав до суду висновок експерта Дроздова Ю.В. № 3603/24 від 19.03.2024 року. Висновок надано в повному обсязі та з фотографіями пошкодженого автомобіля позивача з місця огляду. Висновок експертом Дроздовим Ю.В. складено за результатами особистого огляду пошкодженого автомобіля позивача. Висновок експерта Дроздова Ю.В. № 3603/24 від 19.03.2024 року відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Відповідач не надав жодних належних доказів на спростування висновку експерта Дроздова Ю.В. № 3603/24 від 19.03.2024. У висновках Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 (провадження № 14-123цс23), зазначено, що відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (п. 148). З урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постановах від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц та від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами як до ухвалення рішення суду, так і після його ухвалення. Верховний суд в постанові від 14.08.2024 у справі № 344/4897/21 зазначив: «Також апеляційний суд виснував, оскільки страхова сума не сплачена, то нарахування інфляційних втрат, пені та 3 % річних за період прострочення виплати страхового відшкодування слід розраховувати з 18 вересня 2018 року (закінчення трьохмісячного терміну з дня повідомлення про подію) до 31 березня 2021 pоку (день звернення до суду з позовом)». Позивач вважає, що ним правомірно здійснено розрахунок пені та штрафних санкцій, тим більше, що позивач в досудовому порядку звертався із вимогою щодо доплати страхового відшкодування, яка залишена страховиком без задоволення.
06.04.2026 за допомогою підсистеми «Електронний суд» представником відповідача Алєксєєвим В.В. було сформовано заперечення на відповідь на відзив, згідно з якою зазначає, що поданий позивачем висновок експерта являється недостовірним, неналежним та недопустимим доказом у справі з огляду на наступні причини. Відповідно до п.17 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 (надалі - Стандарт), встановлено, що у звіті про оцінку майна та у висновку про вартість об`єкта оцінки оцінювач відображає факт про включення або невключення до ринкової вартості суми податку на додану вартість. Оціночні процедури, пов`язані з визначенням ринкової вартості, здійснюються з урахуванням включення або невключення до неї суми податку на додану вартість. Умова щодо визначення ринкової вартості з включенням суми податку на додану вартість зазначається у договорі на проведення оцінки майна. Однак, сторона Позивача не надала договору із судовим експертом Дроздовим Ю.В., чим у свою чергу зайвий раз підтвердило штучність позовних вимог та намагання протиправними діями безпідставно набути грошові кошти. У свою чергу, відповідно до п.32 Стандарту, у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого об`єкта, ймовірний розмір страхового відшкодування оцінюється як відповідна частка оцінених прямих збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Однак, дослідження оцінювачем було проведено станом не на дату ДТП, а станом на довільну дату, що є грубим порушенням вимог Стандарту. Також Позивачем, в порушення п.5.2. Розділу 5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 року (надалі Методика) не було викликано відповідача для проведення спільного технічного огляду пошкодженого ТЗ. Відповідачем встановлено також, що протокол технічного огляду до висновку експерта складено на російській мові, що об`єктивно позбавляє суд та відповідача проаналізувати вказану у ньому інформацію. Відповідач звертає увагу, що листом Вищого господарського суду України №01-8/348 від 04.06.2008 встановлено наступне: «власноручний підпис експерта про те, що йому відомі статті КК про відповідальність, або його права та обов`язки - не є попередженням належних офіційних осіб про суть відповідальності та її наслідки. Якщо будь-якого учасника процесу, хоч би він був професором права, під час допиту попереджають про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих відомостей, роз`яснюють його права та обов`язки, так само ця процедура має бути дотримана і щодо експерта. Чого в більшості випадків належним чином не робиться, що є черговою підставою стверджувати про те, що висновок експерта з такими порушеннями є недопустимим доказом.»
10.04.2026 за допомогою підсистеми «Електронний суд» представником позивача Демарчуком М.В. було сформовано пояснення стосовно заперечень відповідача ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», згідно з якими зазначив, що слухається цивільна справа, а не господарська, тому положення листа Вищого господарського суду України від 04.06.2008 N 01 8/348 не регулюють спірні правовідносини, крім того, даний лист не містить тих відомостей, про які зазначає Відповідач, а саме стосовно попередження експерта про кримінальну відповідальність. Даний лист стосується строків проведення судових експертиз. Висновок експерта Дроздова Ю.В. відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, а саме відповідно до п. 4.12 Інструкції у вступній частині висновку експерта зазначаються: попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за ст. 385 Кримінального кодексу України; інформація про те, що висновок підготовлений для подання до суду або долучення до матеріалів кримінального провадження (у разі проведення експертизи на підставі письмового звернення особи, яке містить таку інформацію). Експерт ОСОБА_6 не є працівником органів державної влади чи місцевого самоврядування, а Протокол огляду не використовується у публічних сферах, перелік яких міститься в розділі 5 даного Закону. Таким чином, експертом Дроздовим Ю.В. при складанні Протоколу огляду не було порушено вимоги Закону України ''Про забезпечення функціонування української мови як державної''. Висновок експерта Дроздова Ю.В. № 3603/24 від 19.03.2024 року складено українською мовою, а тому відсутні порушення норм чинного законодавства. Правильність та повнота висновку ОСОБА_6 № 3603/24 від 19.03.2024 року стороною відповідача не спростовано. Звертаємо увагу суду, що представник Страховика Ярмолюк В.В. також склав Протокол огляду російською мовою. Стосовно ПДВ: згідно з висновком експерта Дроздова Ю.В. № 3603/24 від 19.03.2024 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного «Nissan Primastar», д.р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 88966,10 грн, без ПДВ. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» виплачене страхове відшкодування в розмірі 68244,92грн. Позивач не просить стягнути ПДВ. Надаючи свої заперечення, відповідач не пояснив, що заважало оцінювачу ОСОБА_4 особисто оглянути пошкоджений транспортний засіб позивача; чому дата оцінки 07.03.2024 року, однак, дата ДТП 21.02.2024, виходить, що оцінка складена не на дату ДТП; чому оцінка складена на замовлення ТОВ «Едак», але доказів, яке відношення дана компанія має до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», страховиком не надано, як і не зрозуміло, які саме матеріали передав ТОВ «Едак» оцінювачу ОСОБА_4 .
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Демарчук М.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. 
Відповідач ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» в судове засідання свого представника не направив, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 
Відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи, що відповідач ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності представника відповідача.
У судовому засіданні 09.07.2026 року суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та, враховуючи складність справи, на підставі абз.2 ч.1 ст.244 ЦК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 17.07.2026 до 12 год. 00 хв.
Про дату, час і місце судового засідання з проголошення судового засідання, учасники справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , власником транспортного засобу «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_1 (а.с.61).
21.02.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan Primastar», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1 та автомобіля «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобіль «Nissan Primastar», д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків.
Водії транспортних засобів, причетних до події, керуючись п. 2.11 Правил дорожнього руху України та п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) (а.с.18).
У зв`язку з цим суд вважає доведеним та таким, що не потребує доказування факт заподіяння матеріальної шкоди власнику транспортного засобу «Nissan Primastar», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з вини водія транспортного засобу «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 . 
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Dacia Logan» д.н.з. НОМЕР_6 (vin-code НОМЕР_7 ) на дату настання ДТП була застрахована в ТОВАРИСТВІ З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СТРАХОВА ГРУПА «ОБЕРІГ» (відповідач) за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів EP-219427353 зі страховим лімітом 160000 грн та франшизою 0,00 грн, що підтверджується інформацією з централізованої бази даних МТСБУ, відомості якої є загальнодоступними (https://policy-web.mtsbu.ua/), а також копією відповідного полісу. (а.с.19).
Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
04.03.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» із заявою про виплату страхового відшкодування з копіями документів, яка була отримана останнім 04.03.2024 року (а.с.13-17).
За наслідками такого звернення означеним страховиком згідно з платіжною інструкцією №28752 від 31.05.2024, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» сплатило позивачеві ОСОБА_1 страхове відшкодування згідно страхового акту 48475/1 від 29.03.2024 («Nissan Primastar», д.р.н. НОМЕР_1 ), Без ПДВ, в розмірі 68244,92 грн. (а.с. 140).
18.06.2024 ОСОБА_1 звернувся з електронним зверненням громадянина, яке надсилається на кооперативну електронну пошту (e-mail) Національного банку України, зі скаргою на дії страхової компанії щодо недоплати страхового відшкодування, згідно з якою оскільки після письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду між ОСОБА_1 та страховою компанією ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» не була досягнута згода щодо розміру спричиненої шкоди, то ОСОБА_1 за власний кошт було замовлено проведення оцінки визначення вартості матеріального збитку пошкодженого автомобіля «Nissan Primastar», д.р.н. НОМЕР_1 та завчасно повідомлено ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» про місце та час огляду. На підставі висновку незалежного судового експерта № 3603/24 по визначенню вартості відновлюваного ремонту заподіяного власнику КТЗ складеного «19» березня 2024 року судовим експертом Дроздовим Ю.В. було встановлено, що розмір матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу автомобіля «Nissan Primastar», д.р.н. НОМЕР_1 , складає 88 966,10 грн. 03.06.2024 року ТДВ «СГ «ОБЕРГ» було виплачено на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 68 244,92 грн, без згоди ОСОБА_1 на такий розмір страхового відшкодування. Без будь-яких вмотивованих підстав ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» недоплатили ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі: 20 721,18 грн. (а.с. 51-54).
18.06.2024 р. представник позивача за довіреністю Губа А.О. звернувся із запитом до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимога щодо доплати страхового відшкодування (а.с. 57-57 зворот).
З повідомлення ОСОБА_1 від Національного банку України № 14-0004/50042 від 01.07.2024 вбачається, що Страхова компанія виплатила на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 68244,92 грн, за вирахуванням ПДВ. Такий розмір страхового відшкодування Страховиком розраховано на підставі Звіту № 157602 про оцінку колісного транспортного засобу від 26.03.2024, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 (а.с. 55-56).
Згідно з відомостями ТОВ «Страхова група «Оберіг» № 2706-12 від 27.06.2024 р. відповідно до Звіту № 157602 від 26.03.2024 р. про оцінку колісного транспортного засобу (надалі - Звіт) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Nissan Primastar» д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складає 73 987,84 грн, в тому числі податок на додану вартість на запасні частини в розмірі 5 742,92 грн. Розмір страхового відшкодування складає 73 987,84 грн - 5 742,92 грн = 68 244,92 грн. 31.05.2024 р. ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 68 244,92 грн на реквізити зазначені у заяві про страхове відшкодування. Таким чином, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» виконало свої зобов`язання (а.с. 58).
Вищевказана сума страхового відшкодування визначена ТОВ «СГ «Оберіг» на підставі складеного на замовлення цього страховика звіту №157602 від 26.03.2024 про оцінку вартості матеріального збитку, відповідно до якого «вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданий власникові «Nissan Primastar», держномер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає: 73987,84 грн, в.т.ч ПДВ. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданий власникові «Nissan Primastar» держномер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження на дату оцінки КТЗ складає: 68244,92 грн без ПДВ». Копія звіту про оцінку вартості матеріального збитку наявна в матеріалах справи (а.с.111-140).
В той же час, відповідно до складеного на замовлення позивача висновку експерта по товарознавчої експертизі по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, №3603/24 від 19 березня 2024 року «вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин (розрахованого в порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу автомобіль «Nissan Primastar», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого в наслідок Д.Т.П., складає: 88 966 грн 10 коп. (без урахування складової ПДВ). Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику ?олісного транспортного засобу автомобіль «Nissan Primastar», / реєстраційний номерний знак НОМЕР_8 , пошкодженого в наслідок ДТП, складає: 95 218 грн 31 коп. (а.с.20-48)
Правовідносини між учасниками справи виникли з захисту прав особи, майну якої завдано шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, спору щодо розміру страхового відшкодування та відповідальності за порушення боржником грошового зобов`язання, які врегульовані нормами Цивільним кодексом України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», постановою Правління НБУ «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 30 травня 2022 року №109 (далі постанова правління НБУ №109), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила).
Частинами 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України).
Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85/96-ВР).
Страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування»).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно з п.п. 1.3, 1.7, 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2024 № 1961-IV потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.
Відповідно до ст. 3 цього Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
Згідно зі ст. 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 9 цього Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.
Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.
Відповідно до п. 33.1.4 ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
В порядку п. 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Згідно з п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитку.
Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.
Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Відповідно до пунктів 3, 4 розділу ІІ Структура Державного реєстру Порядку ведення Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 10.06.2013 року № 796 розділ «Оцінювачі» ведеться зокрема за такими напрямами оцінки майна та спеціалізаціями у межах кожного напряму: 1) напрям 1 «Оцінка об`єктів у матеріальній формі»: спеціалізація 1.1 «Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них»; спеціалізація 1.2 «Оцінка машин і обладнання»; спеціалізація 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів»; спеціалізація 1.4 «Оцінка літальних апаратів»; спеціалізація 1.5 «Оцінка судноплавних засобів»; спеціалізація 1.6 «Оцінка рухомих речей, що становлять культурну цінність»; спеціалізація 1.7 «Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність». Отже, можна зробити висновок, що оцінка колісного транспортного засобу - це визначення вартості транспортного засобу, однак не визначення вартості матеріального збитку заподіяного в результаті його пошкодження. Більш того, такий напрямок та спеціалізація, як визначення вартості матеріального збитку не передбачені в оціночній діяльності.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Згідно з ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Згідно до Положення про Центральну експертно-кваліфікаційну комісію при Міністерстві юстиції України та атестацію судових експертів, затверджене наказом Міністерства юстиції України 03.03.2015 № 301/5 Додатку № 6 існує наступний перелік видів судових експертиз та експертних спеціальностей: Транспортнотоварознавча: 12.2 Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу. Виходячи із зазначеного, саме експерт має право визначати розмір матеріального збитку.
Реалізуючи своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, в т.ч. і суми страхового відшкодування, позивач звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Юрія Володимировича. Про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу відповідача було належним чином повідомлено та запрошено для участі у проведенні експертизи.
Суд погоджується зі слушністю доводів позивача щодо того, що звіт оцінювача ФОП ОСОБА_4 № 157602 від 26.03.2024 є неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди, зокрема з огляду на те, що оцінювач ОСОБА_4 не оглядав особисто пошкоджений транспортний засіб, а тому його звіт складено з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.
Протокол огляду автомобіля «Nissan Primastar», д.н.з. НОМЕР_1 оцінювача ФОП ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутній, а у тексті звіту № 157602 від 26.03.2024 оцінювач посилається на результати огляду та фотознімки, які виконані сторонньою особою ОСОБА_5 .
Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено страховиком), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.
Крім того, незрозумілими є підстави залучення оцінювача ТОВ «ЕДАК», а не ТДВ «СГ «Оберіг», яке зобов`язане здійснити страхове відшкодування.
Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду, у постанові від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц (п.п. 44, 45), а також у постановах Верховного Суду від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц.
Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України і Фонду держмайна України № 142/2092 від 24 листопада 2003 року (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) згідно п.п.2.4, 8.3 якої вартість збитку, яка завдана колісному транспортному засобу і яка підлягає відшкодуванню, визначається з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля.
Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.
Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.
Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку.
Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики.
Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.
Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.
За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України Про судову експертизу оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством (п. 4.3 Методики).
Наведені вище норми Методики, вказують на те, що за результати огляду ТЗ оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна (якщо він складається оцінювачем), експертним дослідженням або висновком експерта (якщо складається судовим експертом).
Відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.
Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено страховиком), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.
Отже, звіт оцінювача ФОП ОСОБА_4 № 157602 від 26.03.2024 р. складений з очевидним порушенням вимог п.п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки оцінювач, який складав звіт про оцінку збитку, особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб.
Водночас при виплаті страхового відшкодування ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» керувалося звітом ФОП ОСОБА_4 № 157602 від 26.03.2024 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.
Згідно з ч. 2 ст. 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.
Оскільки власник пошкодженого майна не ініціював проведення оцінки свого майна іншим суб`єктом оціночної діяльності, окрім експерта Дроздова Ю.В., який безпосередньо оглядав пошкоджений ТЗ позивача, дії страхової компанії щодо використання Звіту про оцінку майна, який був складений оцінювачем ФОП ОСОБА_4 , при розрахунку страхового відшкодування, суперечать вимогам чинного законодавства і в цій частині.
Окрім того, розрахунки оцінювача ФОП ОСОБА_4 виконані на замовлення ТОВ «ЕДАК», на підставі договору №02/06_20 від 02.06.2021 р., який в матеріалах справи відсутній, а відтак відповідні обставини також вказують на порушення приписів ч. 2 ст.11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Отже, оскільки страховиком при виплаті позивачу страхового відшкодування було взято за основу звіт оцінювача ФОП ОСОБА_4 № 157602 від 26.03.2024 , який складено з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт № 157602 від 26.03.2024 про оцінку колісного транспортного засобу не є належним та допустимим доказом у розумінні статей 77, 78 ЦПК України.
Відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Судовий експерт Дроздов Ю.В. особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок №3603/24 від 19.03.2024 р. з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про судову експертизу», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майнових прав», Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у держаних спеціалізованих експертних установах, комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX, типового формуляру AUDATEX по ідентифікації, запчастинам і працезатратам автомобіля, Довідника «Бюлетень авто товарознавця», даних мережі Інтернет.
Висновок експерта Дроздова Ю.В. №3603/24 від 19.03.2024 р. відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Так, 07 березня 2024 року за заявою представника позивача Карпенка В.М. про проведення товарознавчої експертизи було оглянуто автомобіль «Nissan Primastar», держномер НОМЕР_1 , та складено висновок експерта № 3603/24 від 19 березня 2024 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу складає 95 218,31 грн, а вартість відновлювального ремонту складає 88966,10 грн.
За таких обставин, суд вважає неналежним доказом звіт суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 № 157602 від 26 березня 2024 р.
Оскільки відповідно до платіжної інструкції №28752 від 31.05.2024, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» сплатило позивачеві ОСОБА_1 страхове відшкодування згідно страхового акту 48475/1 від 29.03.2024 (NISSAN PRIMASTAR НОМЕР_1 ), Без ПДВ, в розмірі 68244,92 грн, страхова компанія має здійснити позивачеві доплату страхового відшкодування в розмірі 10793,26 грн. (80000,00 грн (максимальний ліміт відповідальності страховика при складанні європротоколу)– 68244,92 грн = 11 755,08 грн).
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З огляду на встановлені судом факти, порушення з боку відповідача обов`язку здійснення виплати страхового відшкодування на користь позивача в розмірі, який визначений на підставі розрахунку матеріального збитку, виконаного з урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, зазначеної вище, у зв`язку з чим доводи позивача щодо порушення її прав в цій частині суд визнає слушними та з метою їх поновлення вбачаються підстави для присудження до стягнення зі страховика на користь позивача 11 755,08 грн.
Заперечення відповідача проти позову не спростовують висновків суду, зазначених вище.
Зі змісту положень Закону України «Про страхування» та глави 67 Цивільного кодексу України, вбачається, що договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. У п. 1.8. ст. 1 Закону зазначено, що страховий поліс єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. В цьому випадку договором страхування є поліс ОСЦПВ № EP/219427353.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 54 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов договору страхування та/ або законодавства зобов`язаний провести страхову виплату в разі настання страхового випадку.
Згідно з п. 50 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування» страхова виплата (страхове відшкодування) грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
За змістом ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій, які складаються з пені, трьох відсотків річних та інфляційних витрат, суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 36.5. ст. 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Звідси випливає, що позивач правомірно заявив вимоги про стягнення із відповідача пені, трьох відсотків річних та втрат від інфляції.
Оскільки встановлений п. 2 ст. 36 Закону 90-денний граничний строк з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний для виплати відповідачем страхового відшкодування сплинув 04.06.2024, нарахування пені, трьох відсотків річних та втрат від інфляції обґрунтовано здійснене позивачем, починаючи із 05.06.2024.
Перевіривши розрахунки, що викладені у заяві, суд констатує їх правильність з арифметичної точки зору, а відтак вбачаються підстави для присудження до стягнення зі страховика на користь позивача: пені – 5015,40 грн, трьох відсотків річних - 523,00 грн, інфляційних втрат – 2092,06 грн.
Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн, сплачений позивачем при подачі позову до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, по`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Так, з матеріалів справи вбачається, що представником позивача сплачено на рахунок ФОП ОСОБА_6 2760,00 грн за визначення суми матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Nissan Primastar», держномер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача зазначену суму.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 19385 (дев`ятнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень 54 копійки, з якої 11755,08 грн - невиплачене страхове відшкодування; 5015,40 грн – пеня; 523,00 грн - 3% річних; 2092,06 грн - інфляційні втрати.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі: 3971 (три тисячі дев`ятсот сімдесят одна) гривня 20 копійок, що складаються з: витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 2760 (дві тисячі сімсот шістдесят) гривень 00 копійок та судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
позивач ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_1 ;
представник позивача Губа А.О., на підставі довіреності від 04.03.2024 №739; адвокат Демарчук М.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3516 від 24.11.2017 року, ордер на надання правничої допомоги серії АЕ №1319468 від 23.09.2024 року; наявний електронний кабінет;
відповідач Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» ЄДРПОУ 39433769, місцезнаходження юридичної особи: 03040, м. Київ вул. Васильківська, буд. 14, наявний електронний кабінет.

Суддя Г.В. Дорошенко