Справа № 333/3827/25 
Провадження №1-кп/333/600/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження № 12025082040000037 від 07 січня 2025 року відносно:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який не має на утримані малолітніх або неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою:  АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 05.08.2004 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 03.02.2005 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України, приєднано 3 місяці позбавлення волі за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук від 05.08.2004, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, остаточний термін покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 16.11.2007 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.02.2005 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України відповідно до ст. 70, ст. 71 КК України засуджено до 4 років, 3 місяців позбавлення волі, остаточний термін покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 17.05.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- 26.10.2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднати 6 місяців позбавлення волі за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.05.2012 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 23.06.2016 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.10.2015 року за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України відповідно до ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років та 3 місяців позбавлення волі;
- 09.03.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднано невідбуте за вироком Крюковського районного суду м. Кременчука від 23.06.2016 року та призначено покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 11.08.2019 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 03.12.2019 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.08.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років та 1 місяців позбавлення волі;
- 12.02.2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю покарань частково приєднано невідбуте покарання за вироком Крюковського районного суду м. Кременчука від 03.12.2019 року до відбуття покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 03.03.2023 року з Темнівської виправної колонії Харківської області № 100 по відбуттю строку покарання,
- 05.06.2026 року Вознесенівським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 8 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді гранатометника 2 механізованого відділення механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону, у військовому званні «солдат», будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, і повторно скоїв новий корисливий злочин за наступних обставинах:
07 січня 2025 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, нехтуючи нормами Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та подальшим продовженням, з метою особистого збагачення, перебуваючи у приміщенні АЗС «ОККО», яка розташована за адресою: вул. Чубанова, 13Г в м. Запоріжжя, помітив чоловічу сумку, камуфляжного кольору та визначив її як об`єкт свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими, шляхом вільного доступу, таємно, викрав чоловічу сумку камуфляжного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_6 та зник з місця скоєння злочину.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , дослідивши вміст сумки, виявив гаманець, який належить потерпілому ОСОБА_6 , всередині якого знаходились: грошові кошти у сумі 6 000 гривень, грошові кошти у сумі 500 доларів США, які відповідно до курсу НБУ у перерахунку на національну валюту становили 21 097 гривень 95 копійок, та банківська карта емітована АТ «Укргазбанк» з рахунком НОМЕР_2 , залишивши при цьому попередньо викрадену сумку наявним вмістом поруч з місцем вчинення кримінального правопорушення, у лісосмузі.
Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , у невстановлений у ході досудового розслідування спосіб, розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, а за допомогою банківської картки, що належить потерпілому ОСОБА_6 , в період часу з 14 години 38 хвилин до 14 години 44 хвилини, 07 січня 2025 року, здійснив розрахунок за оплату товарів у супермаркеті «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: вул. Лермонтова, буд. 20, м. Запоріжжя та у магазині «Економ Клас», який розташований за адресою: вул. Лермонтова, буд. 20, м. Запоріжжя, при цьому не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений держателем, а також допускаючи той факт, що встановлений ліміт транзакції не потребував підтвердження пін-кодом, шляхом безконтактного розрахунку за товари через платіжні термінали, викрав з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_6 :
-07.01.2025 року о 14 годині 38 хвилин, у сумі 256 гривень 69 копійок, розрахувавшись за товари у магазині «Економ Клас», якими розпорядився на власний розсуд;
-07.01.2025 року о 14 годині 42 хвилини, грошові кошти у сумі 515 гривень 36 копійок, розрахувавшись за товари у супермаркеті «АТБМаркет», якими розпорядився на власний розсуд;
-07.01.2025 року о 14 годині 43 хвилин, грошові кошти у сумі 339 гривні 30 копійок, розрахувавшись за товари у супермаркеті «АТБ-Маркет», якими розпорядився на власний розсуд;
-07.01.2025 року o 14 годині 44 хвилини, грошові кошти у сумі 1250 гривень 00 копійок, розрахувавшись за товари у супермаркеті «АТБМаркет», якими розпорядився на власний розсуд.
Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, разом з викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 30 456 гривень 35 копійок.
Крім того, 07 січня 2025 приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, нехтуючи нормами Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та подальшим продовженням, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільнонебезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись неподалік приміщення АЗС «ОККО» за адресою: вул. Чубанова, 13Г у м. Запоріжжя, у раніше викраденій чоловічій сумці, за вищевказаною адресою, при огляді вмісту сумки знайшов банківську картку емітовану АТ «Укргазбанк» з рахунком НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_6 ..
Після чого, у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел на привласнення вказаної банківської картки, з метою подальшого зняття готівкових коштів, що перебували на банківському рахунку потерпілого ОСОБА_6 , незаконно привласнив вищевказану банківську картку, яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носії, і у контексті положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.
Крім того, 07.01.2025 приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, нехтуючи нормами Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та подальшим продовженням, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільнонебезпечних наслідків, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються ніким непоміченими, з метою особистого збагачення, знаходячись неподалік приміщення АЗС «ОККО» за адресою: вул. Чубанова, 13г у м. Запоріжжя, у раніше викраденій чоловічій сумці, за вищевказаною адресою, при огляді вмісту сумки знайшов банківську картку емітовану АТ «Укргазбанк» з рахунком НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_6 .
Після чого, у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел на привласнення вказаної банківської картки, з метою подальшого зняття готівкових коштів, що перебували на банківському рахунку потерпілого ОСОБА_6 , незаконно привласнив вищевказану банківську картку, яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носії, і у контексті положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у викраденні та привласненні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів.
ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України, в судовому засіданні пояснив, що він дійсно викрав все зазначене в обвинувальному акті майно. 07 січня 2025 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні АЗС «ОККО», яка розташована за адресою: вул. Чубанова, 13Г в м. Запоріжжя, помітив чоловічу сумку, камуфляжного кольору та вирішив її викрасти після чого зник з місця пригоди. В сумці знаходились гроші та банківська картка, розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, а за допомогою банківської картки, здійснив розрахунок за оплату товарів у магазинах. Сумку викинув у лісосмузі.
Потерпілий ОСОБА_6 , якому була завдана матеріальна шкода в розмірі 30465 грн. ,до суду не з`явився в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи за його відсутності,. Цивільний позов не заявлено.
Враховуючи, що ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, при вищезазначених обставинах, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що вони в повному обсязі доводять провину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, ч.1 ст 357 КК України, його дії правильно кваліфіковані за цими статтями.
Суд враховує, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.
ОСОБА_4 не знаходиться на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше неодноразово судимий, в тому числі, відбував покарання у вигляді позбавлення волі, не працює, утриманців не має.
До пом`якшуючих покарання обставин відповідно до ст.66 КК України суд відносить щире каяття.
Обставини, які обтяжуєть покарання ОСОБА_4 . Відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
05 червня 2026 року ОСОБА_4 призначено покарання вироком Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя за ч.4 ст.185, ч.2 ст. 190 , ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді шести років восьми місяців позбавлення волі. Цей злочин він вчинив до проголошення вироку від 05.06.2026 року, тому при призначенні покарання слід застосувати вимоги ч.4 ст. 70 КК України.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання: 
- за ч. 1 ст.357 КК України - у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинання покарання, призначеного цим вироком, не відбутого покарання за вироком Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2026 року за ч.4 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України, у вигляді шести років восьми місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.
На підставі ст. 72 КК України зарахувати до строку покарання за цим вироком періоди перебування ОСОБА_4 під вартою з 22.04.2025 по 19.11.2025 включно та з 17.02.2026 по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою – залишити без змін.
Речові докази:
1.Диск для лазерних систем зчитування марки «ЕМТЕС», формату DVD-R, об`ємом пам`яті на 4 ГБ, сірого кольору, який перебуває у матеріалах кримінального провадження – залишити у кримінальному провадженні;
2. Диск для лазерних систем зчитування марки «ЕМТЕС», формату DVD-R, об`ємом пам`яті на 4,7 ГБ, сірого кольору, який перебуває у матеріалах кримінального провадження – залишити у кримінальному провадженні;
3 Диск для лазерних систем зчитування марки «ЕМТЕС», формату DVD-R, об`ємом пам`яті на 4,7 ГБ, сірого кольору, який перебуває у матеріалах кримінального провадження – залишити у кримінальному провадженні;
4. Диск для лазерних систем зчитування марки «ЕМТЕС», формату DVD-R, об`ємом пам`яті на 4,7 ГБ, сірого кольору, який перебуває у матеріалах кримінального провадження – залишити у кримінальному провадженні;
6. Виписка за смарт рахунком 26200924522433.100101.980 ІВАN ( НОМЕР_3 ) за період 07.01.2025 р. – 13.01.2025 р., яка перебуває у матеріалах кримінального провадження – залишити у кримінальному провадженні;
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою – в той же строк з моменту вручення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1