Справа № 643/2252/23
Провадження № 2/643/8067/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2026   м. Харків
Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого Тимош О. М.,
за участю секретаря судового засідання – Глушка С. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду,
в с т а н о в и в :
У березні 2023 року КП «Харківські теплові мережі» в особі свого представника звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «ХТМ» заборгованість за надані послуги за опалення та гарячу воду в сумі 78 696 грн 55 коп, яка утворилася за період з 01 грудня 2014 року по 31 січня 2022 року, та судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог зазначає, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно із Законом Україні «Про житлово- комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у боржників виникла заборгованість в сумі 78 696 грн 55 коп, яка утворилася за період з 01 грудня 2014 року по 31 січня 2022 року.
Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2023, ухваленим у цивільній справі № 643/2252/23, позовну заяву КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання та гарячу воду задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги за опалення та гарячу воду в сумі 78 696 (сімдесят вісім тисяч шістсот дев`яносто шість) грн 55 коп, яка утворилася за період з 01.12.2014 по 31.01.2022; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору по 1342,00 грн з кожного.
Ухвалою суду від 01.07.2026 скасовано заочне рішення від 19.05.2023 у цивільній справі за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості; призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
24.07.2026 від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив: 1) в задоволенні позову КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01 грудня 2014 року по 02 квітня 2017 року у сумі 20 396,41 гривень відмовити у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності; 2) провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 02 квітня 2017 року по 31 січня 2022 року у розмірі 58 300,14 гривень - закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору; 3) допустити поворот виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2023 по цивільній справі № 643/2252/23 за позовною заявою КП "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості; 4) у порядку повороту виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2023 по цивільній справі № 643/2252/23 стягнути з КП «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 8779,28 грн; 5) стягнути з КП "Харківські теплові мережі" на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн; 6) стягнути з КП "Харківські теплові мережі" на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 532,48 грн за подання заяви до суду про перегляд заочного рішення.
У відзиві представник відповідача Асєєвої С. Г. зазначив, що за рішенням суду 29 травня 2024 року за виконавчими листами приватним виконавцем Родіним Г.В. було відкрито виконавчі провадження №75170900, 75170341 на загальну суму 81 380,55 грн (78 696,55 грн + 2684,00 грн). В межах строку позовної давності позивач КП «Харківські теплові мережі» має право на стягнення заборгованості з оплати послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, централізованого постачання холодної води та водовідведення, обов`язок сплати якої настав з 02 квітня 2017 року. Проте, як вбачається з довідок про заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, надані позивачем, заборгованість за вказаною адресою виникла з 01 грудня 2014 року. Заборгованість за період з 01 грудня 2014 року року по 02 квітня 2017 року (визначена у довідках станом на січень 2023 року) у розмірі 20 396,41 грн (14 711,56 грн постачання теплової енергії + 5684,85 грн постачання гарячої води) заявлена до стягнення з пропуском строку позовної давності та задоволенню не підлягає.
03.07.2026 приватним виконавцем було завершено виконавче провадження про стягнення боргу з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі скасування заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2023 по цивільній справі № 643/2252/23, згідно з яким було видано виконавчий документ. 01.07.2026 представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Голубов С.Г. подав до приватного виконавця Родіна Г. В. адвокатський запит щодо надання інформації про стягнуті та перераховані суми за ВП №75170900, 75170341. 03.07.2026 надійшла відповідь від приватного виконавця Родіна Г.В щодо стягнутих та перерахованих коштів за ВП №75170900, 75170341 під час виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова. Відповідно до відповіді приватного виконавця в рамках виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2023 по цивільній справі № 643/2252/23 з ОСОБА_2 було стягнуто 67 079,42 грн, витрат виконавчого провадження 1138,00 грн, винагороди приватного виконавця 6707,94 грн. Відповідно до копій постанов про закінчення виконавчих проваджень №75170900 та №75170341 примусове стягнення здійснено щодо відповідачки ОСОБА_2 . Станом на час подання відзиву у справі № 643/2252/23 відсутній предмет спору, оскільки заборгованість погашено.
З ОСОБА_2 було стягнуто на користь позивача 67 079,42 грн, при цьому заборгованість відповідачки за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, за період з 02 квітня 2017 року по 31 січня 2022 року складає 58 300,14 грн . Відповідно з ОСОБА_2 надмірно стягнуті кошти в сумі 8779,28 грн. (67 079,42 грн - 58 300,14 грн) за послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води станом на 31.01.2022.
З посиланням на положення ст. 444 ЦПК України, представник позивача просив стягнути з позивача на користь відповідачки ОСОБА_2 надмірно стягнуті кошти в сумі 8779,28 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення не подавали.
Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Голубов С. Г. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення не подавав.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.
Як встановлено судом, відповідачі є користувачами послуг теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , облік нарахувань здійснюється за особовим рахунком № НОМЕР_1 .
Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно із Законом Україні «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, що регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальних послуг (виконавець), і фізичної та юридичного особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Так, положення ст.68, 162 Житлового Кодексу України (діяли на час виникнення спірних відносин), Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення зобов`язують наймача, власника й орендаря житлового приміщення сплачувати житлово-комунальні послуги.
Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
У свою чергу заявник щомісяця направляє споживачам рахунки за послуги теплопостачання із зазначенням нарахувань за надані послуги та суми боргу.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Згідно з п. 1, 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відсутність письмово оформленого договору з постачальником послуг не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані послуги.
Зазначене узгоджується з висновком щодо застосування норм права, сформульованим у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості судом встановлено, що заборгованість відповідачів за користування житлово-комунальними послугами за період 01 грудня 2014 року по 31 січня 2022 року становить 78 696 грн 55 коп.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Разом з тим, представник відповідача заявив клопотання про застосування положення ст. 257 ЦК України до позовних вимог. 
У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальний.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності.
Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України).
Спеціальна позовна давність визначена статтею 258 ЦК України.
Як свідчать матеріали справи, датою звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною заявою є 22.03.2023, а період нарахування заборгованості становить з 01.12.2014 по 31.01.2022.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. 
Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, скасовано з 30.06.2023.
Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.
Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.
Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину та воєнного стану строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена на підставі статті 259 ЦК України.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі №679/1136/21.
Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України - 02 квітня 2020 року, пункти 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до яких позовна давність продовжена на період з 12.03.2020 по 03.09.2025, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною заявою – 22 березня 2023 року та період нарахування останнім заборгованості, що становить з 01 грудня 2014 року по 31 січня 2022 року, строк позовної давності щодо платежів за період з 01 грудня 2010 року по 31 березня 2017 року включно позивачем пропущено.
Враховуючи викладене, стягненню підлягає заборгованість за послуги, що надає позивач, з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2022 року, яка складатиме 71 846,64 грн. Сума заборгованості, заявлена поза межами позовної давності, складає 6849,91 грн
За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з солідарно з відповідачів заборгованості в сумі 71 846,64 грн за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2022 року.
З наданих суду постанов про закриття виконавчого провадження, відповіді на запит приватного виконавця Родіна Г. В. вбачається, що за виконавчим листом у даній справі було стягнуто 67 079,42 грн, що менше, ніж заборгованість відповідачів з урахуванням строків позовної давності, а тому підстав для повороту виконання рішення судом не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. 
Позивачем надано розрахунок заборгованості відповідчів, який відповідачами, за наявності заперечень проти позовних вимог, не спростовано, не надано контррозрахунку заборгованості.
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані позивачем послуги в загальному розмірі 71 846,64 грн, в іншій частині позовних вимог - відмовляє.
Що стосується коштів, стягнутих в межах виконавчого провадження, вони мають бути враховані (у разі їх фактичної сплати за рішенням суду) при виконанні рішення. Сторони по справі не мають перешкод для доведення погашення заборгованості частково або повністю на стадії виконання рішення. Натомість суд не має можливості достовірно встановити оплату коштів в рахунок заборгованості за даним позовом, за відсутності відповідного підтвердження позивачем.
Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню в повному обсязі з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача у загальній сумі 2450,38 грн, по 1225,19 грн з кожного.
Представником відповідача ОСОБА_2 заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн та сплаченого судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення в сумі 532,48 грн.
Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи, що спір виник у зв`язку із несплатою відповідачами комунальних послуг, які надавалися позивачем, протягом тривалого часу, часткова відмова у позові обумовлена зверненням позивача частково з пропуском строків позовної давності, то суд дійшов висновку про покладення витрат на правничу допомогу та за оплату судового збору (за подання заяви про перегляд заочного рішення) в повному обсязі на відповідачів. 
Керуючись ст.2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, -
у х в а л и в :
Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги за опалення та гарячу воду в сумі 71 846 (сімдесят одна тисяча вісімсот сорок шість) грн 64 коп, яка утворилася за період з 01 квітня 2017 року по 31 січня 2022 року.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору по 1225,19 грн з кожного.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Позивач – Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: 61037, м. Харків вул. Мефодіївська, буд.11, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 31557119.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 .
Суддя О. М. Тимош