ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

21 липня 2026 року 	Справа № 160/7743/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
30.03.2026 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладену у листі від 25.03.2026 року № 33917-19152/Г-01/8-0400/26, що полягала у не зарахуванні до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в ТОВ «Промисловий ремонт» за Списком №1 з 01.12.2009 року по 31.03.2017 рік та в ТОВ «Промислові ремонти» за Списком №1 з 01.04.2017 року по 20.11.2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в ТОВ «Промисловий ремонт» за Списком №1 з 01.12.2009 року по 31.03.2017 рік та в ТОВ «Промислові ремонти» за Списком №1 з 01.04.2017 року по 20.11.2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за невраховані періоди роботи з 01.12.2009 року по 31.03.2017 рік з 01.04.2017 року по 20.11.2018 року за Списком № 1, починаючи з дня призначення пенсії.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування до пільгового стажу за Списком №1 за період з 01.12.2009 року по 31.03.2017 року електрогазозварником в кар`єр 5 розряду виробнича дільниця по поточним ремонтам гірничого устаткування кар`єру в ТОВ «Промисловий ремонт» та в період з 01.04.2017 року по 20.11.2018 року електрогазозварником зайнятий повний робочий день в кар`єр 5 розряду на дільниці по ремонту устаткування №2 в ТОВ «Промислові ремонти». Листом відповідача було повідомлено позивача, що документи на підтвердження пільгового періоду роботи в ТОВ «Промисловий ремонт» та в ТОВ «Промислові ремонти», позивачем не надані, тому вказаний період не враховано до пільгового стажу. Позивач вважає відмову відповідача протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки записи трудової книжки та надані документи підтверджують наявність підстав для зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
06.04.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін та витребувано у відповідача матеріали пенсійної справи позивача.
21.07.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк розгляду справи.
Станом на дату винесення рішення по справі відповідачем відзив на позовну заяву та витребувані судом докази до суду не надано про причини такого неподання суд не повідомлено.
Відповідно до ч. 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 згідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» №1058, яка була призначена на початку 2026 року.
19.02.2026 року позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою в якій зокрема просив відповідача: Зазначити чи зараховано якщо ні зазначити причину не зарахування пільгового стажу за Списком №1 за період з 01.12.2009 року по 31.03.2017 року електрогазозварником в кар`єр 5 розряду виробнича дільниця по поточним ремонтам гірничого устаткування кар`єру в ТОВ «Промисловий ремонт» та в період з 01.04.2017 року по 20.11.2018 року електрогазозварником зайнятий повний робочий день в кар`єр 5 розряду на дільниці по ремонту устаткування №2 в ТОВ «Промислові ремонти». Просив зарахувати період роботи з 01.12.2009 року по 31.03.2017 року та з 01.04.2017 року по 20.11.2018 до Списку №1. Та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням зазначеного періоду за Списком №1 з дня призначення пенсії.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.03.2026 року № 33917-19152/Г-01/8-0400/26 повідомлено позивача, що документи на підтвердження пільгового періоду роботи в ТОВ «Промисловий ремонт» та в ТОВ «Промислові ремонти», позивачем не надані, тому вказаний період не враховано до пільгового стажу.
Позивач не погоджується із вказаною відмовою відповідача у зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу та вважає її такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV).
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Так, частиною 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 1, 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, є Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII).
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Судом встановлено, що трудова книжка позивача НОМЕР_1 від 01.09.1994 року містить записи, що:
- в період з 01.12.2009 року по 31.03.2017 року, ОСОБА_1 , працював в ТОВ «Промисловий ремонт» в якості електрогазозварника в кар`єрі 5 розряду виробнича дільниця по поточним ремонтам гірничого устаткування кар`єру, запис під номером 14 та 15, також міститься відтиски печатки які зазначають, що за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1, Наказ №11 від 07.12.2009 року, Наказ №1/132/10 від 08.12.2014 року, Наказ №1/1750 від 07.10.2016 року.
- в період з 01.04.2017 року по 20.11.2018 року, ОСОБА_1 , працював в ТОВ «Промислові ремонти» в якості електрогазозварника зайнятого повний робочий день в кар`єр 5 розряду на дільниці по ремонту устаткування №2, запис під номером 16 та 17, також міститься відтиск печатки яка зазначає, що за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1, Наказ №1/67о від 30.06.2017 року.
Зазначені записи про прийняття, переведення та звільнення позивача з даних робіт є послідовними, а також скріплені печаткою та підписом відповідальної посадової особи, та є відмітка, що позивач працював за списком №1, а тому не викликають сумніву у їх достовірності.
Суд звертає увагу, що зазначені записи в трудовій книжці позивача чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди. Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином.
Крім того, вказана професія позивача включена до Списку №1, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України, від 16.01.2003 №36 та відносяться до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію на пільгових умовах.
Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо того, що відповідачем вчинялись будь-які дії щодо витребування необхідних документів, а не вчинення органами Пенсійного фонду України таких дій, на думку суду, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Згідно пункту 4.7 вказаного Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Оскільки відповідачем не зазначено висновок щодо періоду пільгового стажу позивача, не зазначено причини неврахування відомостей трудової книжки позивача, суд дійшов висновку, що відповідач неповно розглянув надані позивачем документи, не визначився щодо підстав незарахування спірних періодів.
Також, судом встановлено, що трудова книжка позивача містить відмітки підприємства про проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Оскільки відповідачем не зазначено висновок щодо періоду пільгового стажу позивача, не зазначено причини неврахування відомостей трудової книжки позивача, суд дійшов висновку, що відповідач неповно розглянув надані позивачем документи, та протиправно не зарахував спірні періоди до пільгового стажу.
Враховуючи вищевикладене, та те, що трудова книжка містить необхідні записи, що підтверджують пільговий період роботи позивача, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача у зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу позивача.
Щодо вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в ТОВ «Промисловий ремонт» за Списком №1 з 01.12.2009 року по 31.03.2017 рік та в ТОВ «Промислові ремонти» за Списком №1 з 01.04.2017 року по 20.11.2018 року, суд зазначає наступне.
Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Як слідує зі змісту Рекомендації № К (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».
Натомість, у даному випадку суд не вважає повноваження відповідача, як дискреційними, оскільки відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд. 
Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ підлягає застосуванню судами як джерело права.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в ТОВ «Промисловий ремонт» за Списком №1 з 01.12.2009 року по 31.03.2017 рік та в ТОВ «Промислові ремонти» за Списком №1 з 01.04.2017 року по 20.11.2018 року.
Враховуючи, що позивачу було призначено пенсію без врахування спірних періодів та наявності підстав для зарахування такого періоду до пільгового стажу позивача, суд вважає, що належним захистом прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з врахуванням до пільгового стажу роботи період роботи в ТОВ «Промисловий ремонт» за Списком №1 з 01.12.2009 року по 31.03.2017 рік та в ТОВ «Промислові ремонти» за Списком №1 з 01.04.2017 року по 20.11.2018 року, з дати призначення пенсії.
Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1064,96 грн., що документально підтверджується квитанцією №1623-8054-7489-8002 від 30.03.2026 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягають стягненню в розмірі 1064,96 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладену у листі від 25.03.2026 року № 33917-19152/Г-01/8-0400/26, що полягає у не зарахуванні до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в ТОВ «Промисловий ремонт» за Списком №1 з 01.12.2009 року по 31.03.2017 рік та в ТОВ «Промислові ремонти» за Списком №1 з 01.04.2017 року по 20.11.2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в ТОВ «Промисловий ремонт» за Списком №1 з 01.12.2009 року по 31.03.2017 року та в ТОВ «Промислові ремонти» за Списком №1 з 01.04.2017 року по 20.11.2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію з врахуванням до пільгового стажу за Списком 1 періодів роботи з 01.12.2009 року по 31.03.2017 року з 01.04.2017 року по 20.11.2018 року, починаючи з дня призначення пенсії.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі у розмірі 1064,96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв