Справа №587/2135/26 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.
Номер провадження 33/816/1501/26 | Суддя-доповідач Янголь Є. В.
Категорія  130 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Янголь Є.В., за участю захисника Ейсмонта Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ейсмонта Євгенія Анатолійовича на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 13.08.2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 13.08.2026 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 665,60 грн за те, що він 14.05.2026 року о 10 год 30 хв в с.Косівщина по вул. Шкільна, Сумського району, Сумської області, керував транспортним засобом Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння пройшов на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер 6820», проба позитивна 0,44 проміле, тест №663, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 13.08.2026 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю обставин, на підставі яких було прийнято постанову та порушення процедури збору доказів, що робить їх, недопустимими.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції помилково кваліфікував поведінку ОСОБА_1 як згоду з результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, оскільки відразу після проходження такого огляду, й потім неодноразово, останній висловлював прохання пройти аналогічний огляд в закладі охорони здоров`я. Також підпис ОСОБА_1 в акті огляду в графі «з результатом згоден» був поставлений ним за умов маніпулятивних запевнянь поліцейського та до того, як він зрозумів, що цей підпис буде суперечити його вимозі пройти клінічний огляд. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення містить запис про відмову ОСОБА_1 від медичного огляду, однак, як вбачається з відеозапису, водій неодноразово вимагав пройти огляд у лікарні.
Вважає, що медичний огляд в закладі охорони здоров`я є невід`ємною складовою процедури огляду на стан сп`яніння, і його результат підлягав першочерговому дослідженню. Звертає увагу на суттєву розбіжність між результатом проведеного тесту на місці зупинки т\з (0,44 ‰) та результатом тесту проведеного в лікарні (0,19 ‰). Акт медичного огляду у матеріалах справи відсутній, а без нього неможливо перевірити підстави висновку лікаря. Стверджує, що вказаний висновок складено з порушенням вимог Інструкцій №1452/735, у зв`язку з чим він є недійсним.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено та підписано за 20 хвилин до початку проведення огляду в закладі охорони здоров`я й за 1 годину до отримання відповідного висновку.
Стверджує, що суд неповно та однобічно дослідив відеодокази й навмисне проігнорував переривання відеофіксації.
У судовому засіданні захисник Ейсмонт Є.А. скаргу підтримав із мотивів, зазначених у ній.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності –ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, не з`явився. Захисник не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів доданих до протоколу, а саме: рапорту, роздруківки тесту Alcotest Drager 6820 (тест №663 від 14.05.2026 результат – 0,44 ‰), акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозапису, який було долучено працівниками поліції до складених матеріалів.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.
Довід апелянта про те, що  ОСОБА_1 відразу після проходження огляду на місці зупинки, висловив прохання пройти огляд в закладі охорони здоров`я спростовується відеозаписом з місця подій.
Як вбачається з відеозапису, який був переглянутий апеляційним судом в ході підготовки до апеляційного розгляду, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 , а саме запах алкоголю з порожнини рота, поліцейські запропоновували йому пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Alcotest Drager, на що водій погодився. Результат тесту виявився позитивним та склав 0,44 ‰. На запитання працівника поліції, чи згоден ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду, останній відповідає: «нє, ну навєрно» (файл VID260514-103247F-000298-000298-0007, час на відео 10:48:51). Такі пояснення апеляційний суд розцінює як згоду з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу. На наступне запитання чи бажає водій проїхати до лікарні, відповів чітке ні. Надалі поліцейські роз`яснюють, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Після цього водій запитує, чи можливо пройти повторний огляд в лікарні, на що поліцейський додатково йому роз`яснює, що він може погоджуватися, або ж не погоджуватися з результатами й проїхати з ними в лікарню (файл VID260514-103247F-000298-000298-0007, час на відео 10:40:20). У відповідь на дане роз`яснення ОСОБА_1 не висловлює вимоги проїхати до лікарні, й зазначає: «ну я ж не маленька дитина, я ж вчора випив». У подальшому працівниками поліції відбувається складання та оформлення матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Неодноразові прохання ОСОБА_1 про проходження повторного огляду в закладі охорони здоров`я почалися коли працівниками поліції було роз`яснено йому санкцію ч.1 ст.130 КУпАП. На той момент процедуру огляду уже було завершено, оскільки водій погодився в результатами огляду на місці зупинки та не бажав проходити огляд в медичному закладі, працівники поліції почали формувати матеріали, які в подальшому були долучені до протоколу, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на той час, вже був оголошений ОСОБА_1 та підписаний ним. Тобто була розпочата процедура складання адміністративного протоколу за порушення ОСОБА_1 п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Вимоги водія про проходження огляду в закладі охорони здоров`я були висловлені ним вже після завершення процедури проведення огляду працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу й відмова у задоволенні таких вимог не свідчить про порушення процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Твердження апелянта про те, що підпис  ОСОБА_1 в акті огляду в графі «з результатом згоден» був поставлений ним за умов маніпулятивних запевнянь поліцейського та до того, як він зрозумів, що цей підпис буде суперечити його вимозі пройти клінічний огляд є безпідставним. Надаючи документ на підпис, працівник поліції чітко роз`яснив зміст наданого ним документа та те, з приводу чого ОСОБА_1 ставить свій підпис.
Посилання апелянта на те, що огляд в медичному закладі є невід`ємною складовою процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованим з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Аналогічні положення містяться у п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, згідно з яким огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Як зазначалося раніше, ОСОБА_1 погодився в результатами огляду на місці зупинки та не бажав проходити огляд в медичному закладі. В подальшому підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківку тесту за допомогою приладу Alcotest Drager та протокол про адміністративне правопорушення.
Відповідно до зазначених вище положень, на цьому процедура проведення огляду була вичерпаною та закінченою, а в працівників поліції був відсутній обов`язок направляти водія на проходження огляду в заклад охорони здоров`я для повторного огляду на стан сп`яніння. 
Апеляційний суд зауважує, що огляд, який був проведений в лікарні був здійснений поза процедурою, а тому не був охоплений змістом протоколу про адміністративне правопорушення. Зважаючи на це, апеляційний суд не бере до уваги зауваження захисника про те, що протокол було складено та підписано раніше ніж було проведено огляд та отримано висновок.
Крім того, відповідно до зазначеного висновку лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.05.2026 року №1195 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що додатково підтверджує факт керування ним транспортним засобом у такому стані.
До того ж варто зауважити, що вказаний висновок видається лікарем на підставі огляду водія проведеного в комплексі. Лікар оцінює клінічні ознаки (фізичний та психологічний стан): мовлення, поведінку, координацію рухів, стан шкіри, зіниці; проводить дослідження видихуваного повітря з використанням спеціальних технічних засобів (Alcotest Drager) та лабораторне дослідження зразків біологічного середовища. Тобто, показники приладу Alcotest Drager є лише одним із елементів цього процесу. Тим паче, процедура огляду у закладі охорони здоров`я передбачає забір видихуваного повітря особи за допомогою приладу Alcotest Drager два рази з різницею у 20 хвилин між ними.
Як вбачається з відео, вже перебуваючи на огляді у лікаря результат першого продуття приладу ОСОБА_1 був позитивним та складав 0,29 ‰, що свідчить про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. Через 20 хвилин, результат повторного аналогічного тесту за допомогою приладу Alcotest Drager складав уже 0,19 ‰. Однак, оскільки остаточний висновок щодо результатів медичного огляду складається лікарем на підставі сукупності всіх зібраних ним даних під час огляду, апеляційний суд не бере до уваги зауваження апелянта про те, що судом першої інстанції не було досліджено показник приладу Alcotest Drager (0,19 ‰) при повторному продутті приладу в закладі охорони здоров`я.
До того ж, як передбачено згаданою вище ч.2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду на місці зупинки працівники поліції застосовували спеціальні технічні засоби відеозапису. Фіксування події було припинено лише на час доставки водія до медичного закладу для проведення повторного огляду за його вимогою, однак оскільки це не є частиною процедури проведення огляду, здійсненого працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, останні не мали обов`язку здійснювати фіксування зазначеного відрізку часу. 
Так, апеляційний суд виходить з того, що процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано на відеозапис безперервно, а тому відеозапис, долучений до матеріалів справи, є належним та допустимим доказом.
Тож, довід захисника з приводу небезперервної відеофіксації є безпідставним.
Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу та незаконність притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не наведено і під час апеляційного перегляду даної справи таких обставин встановлено не було.
Апеляційний суд, переглянувши справу в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП було встановлено суддею суду першої інстанції за результатом повного, всебічно та об`єктивно розгляду справи, з врахуванням належних та допустимих доказів, з наданням їм правової оцінки, і обставин, за яких справа підлягала б закриттю за відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення, не встановлено.
Під час розгляду справи не було встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення статей 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП України,
п о с т а н о в и в:
Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 13.08.2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Ейсмонта Є.А. на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного суду | Є.В. Янголь