Справа № 545/2513/26 
Провадження № 2/545/2303/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" липня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Стрюк Л.І. 
з участю секретаря – Гаврися В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,-
ВСТАНОВИВ:
У травні 2026 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є студентом 2 курсу бакалаврату денної форми навчання за спеціальністю на авіаційному факультеті Технічного університету в місті Кошице(Словацька Республіка). 
Вказувала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина та оплату його навчання, тому просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду на період навчання, але не більш, ніж до досягнення ним 23-х років.
Відповідач надав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), оскільки вважає такий розмір необгрунтованим, неспівмірним його матеріальному становищу та таким, що не враховує його реальні фінансові можливості. Водночас відповідач стверджує, що він не ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання повнолітнього сина, визнає наявність такого обов`язку та погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/10 частини усіх видів його заробітку (доходу), що, на його думку, є справедливим з урахуванням його матеріального стану та інших обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору.
Щодо обґрунтування розміру частки аліментів зазначав, що має скрутне матеріальне становище у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, що підтверджується медичними документами, має потребу у постійному лікуванні та несе значні витрати на лікування, що об`єктивно виключає його змогу сплачувати у заявленому позивачем розмірі аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. 
У судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі та про підтримання раніше висловлених позицій.
Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі суттєві обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом встановлено, що 14 квітня 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб.
За час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 досяг повноліття, йому виповнилось 18 років.
На момент подачі позовної заяви повнолітній син сторін – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на 2 курсі бакалаврату денної форми навчання за спеціальністю згідно з Законом №131/2002 Збірки законів на Авіаційному факультеті Технічного університету в місті Кошице, Словацька Республіка. Навчальний рік триває з 01.09.2025 по 31.08.2026. Стандартна тривалість навчання – 3 роки, що підтверджується довідкою Технічного університету у м. Кошице, виданої деканатом Авіаційного факультету ТУКЕ.
Згідно з договором проживання №2024004946, установа з надання проживання: Технічний університет у місті Кошице, проживаючий/студент: ОСОБА_4 у студентському гуртожитку СГ Рампова блок: Блок 7 кімната 713/А. Сторони домовились про сплату депозиту, який визначається відповідно до чинного прейскуранту цін на проживання студентів та аспірантів у СГ Технічного університету у місті Кошице.
З квитанцій, доданих до позову, вбачається, що мати ОСОБА_1 систематично поповнює картковий баланс сина та здійснює йому грошові перекази.
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідь на запит у електронному вигляді від 08.07.2026, дохід ОСОБА_2 складає 150000 грн за продаж нерухомого майна.
Відповідно до витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за звітний рік 2025 відомості щодо працевлаштування, кількість трудових або цивільно-правових відносин, проходження військової служби, сплата страхових внесків - відомості відсутні.
Згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_2 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 15.08.2022 рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку за ІІ групою ст. 47А наказу МО України №402 від 2008 року.
Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого №14359, ОСОБА_2 має перелік хронічних захворювань та періодично проходить лікування в умовах стаціонару. 
Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Частинами першою – третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України(додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу(утримання дитини, яка продовжує навчання).
Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15 та постанові Верховного суду від 29.01.2018 року № 61-1717 св 18.
Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 
Стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду погоджується з доводами колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, що завершення повнолітньою дочкою/сином, до досягнення ними 23 років, навчання на певному освітньому рівні та:
1) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу на наступний рівень освіти; або
2) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу для здобуття освіти на наступному рівні чи за іншою спеціальністю,
незалежно від того, чи відбувається це в тому самому або у різних начальних закладах освіти, не свідчить про припинення навчання та, відповідно, саме по собі не є підставою для припинення права на утримання (аліменти).
При цьому, як вступ (перехід) на наступний освітній рівень навчання, так і вступ (перехід) до іншого навчального закладу після завершення навчання та здобуття певного рівня освіти, пов`язані із певними часовими періодами, протягом яких не відбувається безпосередньо освітній процес, однак триває освітня діяльність, зокрема вступна кампанія (подача документів, здача іспитів, проходження співбесід, видання наказу про зарахування до навчального закладу тощо).
Такі процедури, що тривають певні періоди часу, є об`єктивними, нормативно врегульованими та їх тривалість не залежить від волі особи, яка здобуває освіту.
Виключення цих періодів із часу, протягом якого повнолітні дочка, син мають право на утримання, не узгоджується із вимогами статті 53 Конституції України, статей 1, 3, 10 Закону України "Про освіту", частини другої статті 199 СК України та є несправедливим.
Аналіз положень частини другої статті 199 СК України свідчить, що законодавець не передбачив такої можливості як зупинення нарахування аліментів, переривання сплати аліментів у певні періоди, зокрема, коли повнолітня дитина безпосередньо не бере участі в освітньому процесі, або звільнення платника аліментів від сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням нею навчання в період канікул, переходу на навчання на інший освітній рівень або до іншого навчального закладу, зокрема вступу до магістратури. Правило частини другої статті 199 СК України виключно охоплює випадки припинення права повнолітньої дитини на утримання у разі припинення навчання, тобто закінчення або відрахування з навчання. Законодавець не передбачив винятку з правила частини першої статті 199 СК України, зокрема застереження про те, що канікулярний період, період вступу до вищого навчального закладу для здобуття вищого рівня освіти не входять до складу періоду нарахування та сплати аліментів одним із батьків на користь повнолітньої дитини.
Підсумовуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що ОСОБА_3 , який досяг повноліття, продовжує навчатися, на момент розгляду справи є студентом 2 курсу бакалаврату денної форми навчання за спеціальністю на авіаційному факультеті Технічного університету в місті Кошице, Словацька Республіка, проживає в гуртожитку та харчується в їдальні за кошти фізичних осіб, а відтак потребує матеріального забезпечення обома батьками.
Також не можуть бути взяті до уваги доводи відповідача щодо перерахування в повному обсязі коштів за продаж транспортного засобу, так як не надані докази здійснення такого перерахування. 
Крім того, відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.
За обставин, які склалися під час вирішення вказаного спору, суд вважає за доцільне роз`яснити сторонам, можливість укладення передбаченого ст. 189 СК України договору про сплату аліментів, відповідно до якого погодити суму та строк сплати та виконання.
Разом з тим, суд бере до уваги доводи відповідача щодо стану здоров`я, та необхідності понесення додаткових витрати на лікування.
Враховуючи обставини справи, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на утримання дитини, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу); саме такий розмір аліментів суд вважає розумним та достатнім для задоволення потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Щодо розподілу судових витрат суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Беручи до уваги те, що позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір з відповідача слід стягнути на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог(позов задоволено на 66,67%) – у розмірі 887,51 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 258-259, 265, 279 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання –  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно на період навчання - починаючи з 26.05.2026, але не пізніше, ніж до досягнення нею 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 887,51 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: | | Л. І. Стрюк