ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 "09" липня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/2141/26	
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,
секретар судового засідання Борисова Н.В.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: Кобеляцький Д.М.,
від відповідача: Єрашов І.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ОПТТЕХТОРГ” до відповідача: Акціонерного товариства “ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ” про стягнення 195999,15 грн заборгованості,
зазначає наступне:
Використовуючи систему “Електронний суд”, Товариство з обмеженою відповідальністю “ОПТТЕХТОРГ” (надалі – ТОВ “ОПТТЕХТОРГ”, Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства “ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ” (надалі – АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ”, Відповідач) 195999,15 грн заборгованості, з яких 54068,56 грн 3% річних та 141930,59 грн інфляційних втрат.
Фактичними підставами звернення із позовом до суду визначено порушення АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” взятих на себе за укладеним 23.06.2025 договором на поставку товару № 227 зобов`язань в частині своєчасної оплати вартості товару, отриманого за видатковими накладними від 14.07.2025 № 1407/1 (сукупною вартістю 2132866,80 грн) та від 05.08.2025 № 0508/1 (сукупною вартістю 602400,00 грн), що, за посиланням Позивача, наділяє правом нарахування відсотків річних та інфляційних втрат у відповідності до приписів частини 2 статті 625 ЦК України.
Додатково посилається на те, що в межах справи № 916/3834/25 встановлено факт поставки Відповідачу товару сукупною вартістю 2132866,80 грн на підставі видаткової накладної від 14.07.2025 № 1407/1.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому відповідними затвердженими Верховною Радою України Указами Президента України продовжено. 
Згідно розпорядження Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України “Про судоустрій і статус суддів”, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Херсонської області на Господарський суд Одеської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 28.05.2026 позовній заяві ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” присвоєно єдиний унікальний номер судової справи – 916/2141/26 та визначено суддю Гута С.Ф. для її подальшого розгляду.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.06.2026 позовну заяву ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” залишено без руху та запропоновано усунути встановлені судом недоліки позовної заяви – надати докази сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн на розрахунковий рахунок Господарського суду Одеської області – UA938999980313141206083015758.
04 червня 2026 року ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” на виконання приписів ухвали від 02.06.2026 представлено докази сплати судового збору у відповідному розмірі.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.06.2026 прийнято позовну заяву ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2141/26, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09 липня 2026 року.
15 червня 2026 року АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” представлено відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.
Обґрунтовуючи підстави, які суд має врахувати при ухваленні рішення у справі, посилається на те, що ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” не представлено доказів передачі рахунків та видаткової накладної, котрі є обов`язковими для здійснення оплати за умовами договору, відповідно відсутні підстави стверджувати про порушення прав Позивача на своєчасну оплату товару; рішення у справі № 916/3834/25 не носить преюдиційного характеру, окрім того предмет його позову не стосується видаткової накладної від 05.08.2025 № 0508/1 (сукупною вартістю 602400,00 грн); до поданої претензії надано ордер на представництво інтересів у Восьмому апеляційному адміністративному суді.
22 червня 2026 року ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” представлено відповідь на відзив, в якій зазначає про своєчасну передачу Відповідачу необхідної документації, як то передбачено умовами договору; в межах справи № 916/3834/25 встановлено факт отримання Відповідачем товару сукупною вартістю 2132866,80 грн на підставі видаткової накладної від 14.07.2025 № 1407/1; 10.10.2025 АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” здійснено оплату вартості товару у сумі 602400,00 грн, при цьому призначення платежу містить посилання на номер рахунку.
Відтак, відсутність своєчасної оплати наділяє правом вимагати стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.07.2026 відмовлено у задоволенні усного клопотання представника АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” про відкладення розгляду справи, оскільки позиція сторін викладена у заявах по суті справи, а наведені заявником підстави не визнано судом поважними.
Ухвалами Господарського суду Одеської області забезпечено право участі представників сторін у призначеному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду після звернення із відповідними клопотаннями.
Представник ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, представник АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” натомість заперечував проти заявлених вимог та наполягав на відмові у задоволенні позову.
В процесі розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до пункту 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. 
Розглянувши справу за позовом ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” до АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” про стягнення 195999,15 грн заборгованості, 09 липня 2026 року у судовому засіданні судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. Повідомлено, що повне рішення буде складено 14 липня 2026 року. 
Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив: 
23 червня 2025 року між АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” (Покупець) та ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” (Постачальник) укладено договір на поставку товару № 227 (Договір), умовами пункту 1.1 якого передбачено, що Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар: арматура трубопровідна (Товар) за кодом ДК 021:2015: 42130000-9 «Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої», а Покупець прийняти і оплатити такий Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Найменування, назва виробника (торговельна марка), країна виробник, опис та основні характеристики, вимоги щодо якості, кількість та ціна Товару, що поставляється згідно з цим Договором, визначені у Специфікації (Додаток № 1 до цього Договору, надалі по тексту – Специфікація), яка є його невід`ємною частиною (пункт 1.2).
Обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та виробничої потреби Покупця (пункт 1.3).
Постачальник гарантує належну, згідно з вимогами виробника, якість Товару, його відповідність чинним стандартам та умовам цього Договору протягом гарантійного строку експлуатації Товару (не менше 12 (дванадцяти) місяців з дати виготовлення, але не менш, ніж встановлено виробником Товару). Гарантійні зобов`язання на Товар починаються з дати підписання Сторонами належним чином оформленої видаткової накладної. Товар повинен супроводжуватися відповідним документом, що посвідчує якість Товару відповідно до чинного законодавства України (сертифікат відповідності/якості та/або паспорт/сертифікат якості виробника, та/або інший документ), якщо таке встановлено (пункт 2.1).
Товар, який поставляється, є новим, в готовому до використання за призначенням стані (пункт 2.2).
Приймання Товару Покупцем за кількістю і якістю здійснюється відповідно до Інструкцій про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю і якістю, затверджених постановами Державного арбітражу Союзу РСР від 15.06.1965 № П-6 та від 25.04.1966 № П-7 (пункт 2.3).
Ціна цього Договору становить 3359000,00 грн (Три мільйони триста п`ятдесят дев`ять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ, крім того ПДВ 671800,00 грн (Шістсот сімдесят одна тисяча вісімсот гривень 00 копійок), разом ціна цього Договору становить 4030800,00 грн (Чотири мільйона тридцять тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з ПДВ. Ціна за одиницю Товару зазначена у Специфікації (пункт 3.1).
Ціна цього Договору включає: ціну Товару; всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, витрати, пов`язані з передпродажною підготовкою та реалізацією Товару Покупцю; всі витрати Постачальника, враховуючи вартість транспортних послуг на доставку Товару до місця поставки, визначеного цим Договором складу Покупця, затрати по зберіганню Товару на складі Постачальника (пункт 3.2).
Ціна цього Договору може бути зменшена відповідно до умов, викладених у цьому Договорі (пункт 3.3).
Оплата за Товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дати отримання оригіналу належним чином оформленого рахунку, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної (за потребою) (пункт 4.1).
Оплату за Товар по цьому Договору Покупець здійснює в безготівковій формі, у національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника (пункт 4.2).
Оплата рахунків Постачальника повинна здійснюватися Покупцем з обов`язковим посиланням у платіжному дорученні на цей Договір та на номер і дату відповідних рахунків, на підставі яких здійснюється оплата (пункт 4.3).
Поставка Товару здійснюється протягом строку дії цього Договору окремими партіями (партія Товару) на підставі Замовлення Покупця (пункт 5.1).
Місце поставки (передачі) Товару: склад Покупця в межах м. Херсон, на умовах поставки ООР (Інкотермс-2020) (Враховуючи те, розголошення інформації про місцезнаходження замовника та/або місцезнаходження (для юридичної особи)/місце проживання (для фізичної особи) постачальника (виконавця робіт, надавача послуг), та/або місце поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг (оприлюднення якої передбачено Законом та/або цими особливостями) під час дії правового режиму воєнного стану в Україні може нести загрозу національній безпеці та/або громадській безпеці і порядку, безпеці замовника та/або постачальника (виконавця робіт, надавача послуг, інформація про місце поставки Товару при оприлюдненні Договору не зазначається) (пункт 5.2).
У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором (пункт 8.1).
Цей Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками, якщо такі є, у випадках, передбачених чинним законодавством України, і діє до 31.12.2025 включно, а в частині здійснення розрахунків Покупцем за Товар, який було відправлено в межах строку дії цього Договору, та виконання гарантійних зобов`язань Постачальником – до повного виконання гарантійних/фінансових зобов`язань (пункт 11.1).
Розділ 15 Договору містить банківські реквізити як АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ”, так і ТОВ “ОПТТЕХТОРГ”.
Представлена копія Договору містить залишені представниками підписи та скріплена печатками контрагентів.
Специфікацією до Договору погоджено найменування Товару, опис характеристик Товару, Вимоги щодо якості (ДСТУ, ТУ, стандарт виробника тощо), обсяг (кількість) та ціну з/без ПДВ.
ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” представлено видаткову накладну від 14.07.2025 № 1407/1, відповідно до якої поставлено АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” Товар загальною вартістю 2132866,80 грн (355477,80 грн ПДВ). Однак зазначена накладна не містить підпису представника АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ”.
Відповідно до Товарно-транспортної накладної від 14.07.2025 № 1 АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” як Вантажоодержувачем прийнято поставлений ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” як Вантавідправником Товар загальною вартістю 2095412,40 грн з ПДВ. Зазначена накладна містить підписи представників ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” та АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ”.
05 серпня 2025 року між ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” як Постачальником та АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” як Покупцем підписано видаткову накладну № 0508/1, відповідно до якої першим поставлено, а другим прийнято Товар загальною вартістю 602400,00 грн (100400,00 ПДВ). Зазначена накладна містить розрахунковий рахунок ТОВ “ОПТТЕХТОРГ”.
Відповідно до Товарно-транспортної накладної від 05.08.2025 № 2 АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” як Вантажоодержувачем прийнято поставлений ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” як Вантавідправником Товар загальною вартістю 602400,00 грн. Зазначена накладна містить підписи представників ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” та АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ”.
02 жовтня 2025 року ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” звернулось до АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” із претензією, в якій посилаючись на укладений Договір, отриманий на підставі видаткової накладної від 05.08.2025 № 2 Товар, вимагає здійснити оплату вартості останнього у розмірі 602400,00 грн.
10 жовтня 2025 року АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” переказано ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” 602400,00 грн із призначенням платежу «Плата за арматуру трубопровiдну. Рах№0508/1 вiд 05.08.2025р. у т.ч.ПДВ 20%-100400,00грн. Дог№227 вiд 23.06.25» (відповідно до платіжної інструкції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 10.10.2025 № 167).
21 травня 2026 року ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” звернулось до АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” із претензією, в якій посилаючись на укладений Договір, отриманий на підставі видаткових накладених від 14.07.2025 № 1407/1 та від 05.08.2025 № 2 Товар, пропонує в добровільному порядку переказати 195999,15 грн заборгованості, з яких 54068,56 грн 3% річних та 141930,59 грн інфляційних втрат, у зв`язку із відсутністю своєчасної та остаточної оплати вартості отриманого Товару.
В процесі розгляду справи № 916/3834/25 (рішенням Господарського суду Одеської області від 11.02.2026, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.05.2026) судами встановлено:
факт укладення 23.06.2025 року між АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” (Покупець) та ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” (Постачальник) Договору на поставку товару № 227;
факт поставки позивачем/ ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” відповідачу/ АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” товару за видатковою накладною №1407/1 від 14.07.2025 до договору № 227 від 23.06.2025 на суму 2132866,80 грн, що підтверджується: товарно-транспортною накладною №1 від 14.07.2025, в якій міститься перелік товару, посилання на супровідний документ (видаткова накладна №1407/1 від 14.07.2025), а також підпис уповноваженої відповідачем особи, яка визначена у заявці на поставку товару №1 від 25.06.2025 та печатка відповідача; листом від 26.08.2025, в якому відповідачем здійснено посилання на спірну видаткову накладну із зазначенням чіткого переліку позицій та одиниць товару; оформленими відповідачем в односторонньому порядку актами проведення вхідного контролю товару, в яких наявні посилання на вищевказану видаткову накладну та перелік товару.
Зазначено, що сукупністю належних і допустимих доказів та в їх взаємному зв`язку, позивачем було доведено факт поставки відповідачу товару за видатковою накладною №1407/1 від 14.07.2025 до договору №227 від 23.06.2025 на суму 2 132 866,80 грн.
Відповідно до представленого ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” розрахунку заборгованості за АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” обліковується 54068,56 грн 3% річних, з яких 51890,02 грн нарахованих на 2132866,80 грн упродовж 05.08.2025 – 27.05.2026 та 2178,54 грн нарахованих на 602400,00 грн упродовж 27.08.2025 – 09.10.2025, та 141930,59 грн інфляційних втрат, з яких 140123,39 грн нарахованих на суму 2132866,80 грн упродовж 05.08.2025 – 27.05.2026 та 1807,20 грн нарахованих на суму 602400,00 грн упродовж 27.08.2025 – 09.10.2025.
Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:
Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права.
У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Правочин, різновидом якого є договори – основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до приписів статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою – третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
В свою чергу, вимоги встановлені частинами першою-третьою та п`ятою статті 203 ЦК України передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Частиною першої статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. 
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. 
При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. 
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Згідно із частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Приписами статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Частиною першої статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до приписів статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В свою чергу, частиною першою статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (частина друга статті 628 ЦК України).
Як встановлено статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частинами першою та другою статті 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до частини першої статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Частиною першою статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
В свою чергу частини перша-третя статті 692 ЦК України передбачають, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли цивільно-правові взаємовідносини, підставою яких є письмовий Договір на поставку товару № 227, укладений 23 червня 2025 року. 
Судом не встановлено підстав нікчемності укладеного правочину, так само жодною із сторін не заявлено вимогу про визнання Договору недійсним, відтак, в силу приписів статті 204 ЦК України, укладений між ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” як Постачальником та АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” як Покупцем Договір на поставку товару є правомірним правочином.
Частиною 1 статті 664 ЦК України встановлено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” представлено до матеріалів справи досліджені судом видаткові накладні від 14.07.2025 № 1407/1 та від 05.08.2025 № 0508/1, відповідно до яких поставлено АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” Товар сукупною вартістю 2132866,80 грн та 602400,00 грн відповідно.
Представлена накладна від 05.08.2025 № 0508/1 містить залишені представниками ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” та АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” підписи. Відсутні жодні зауваження стосовно якості, кількості та/або вартості отриманого товару. Окрім того, 10.10.2025 АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” здійснено оплату вартості Товару у розмірі 602400,00 грн.
Так, представлена накладна від 14.07.2025 № 1407/1 не містить проставленого підпису представника АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ”. Між тим, відповідно до представленої Товарно-транспортної накладної від 14.07.2025 № 1 вбачається факт отримання певного Товару від ТОВ “ОПТТЕХТОРГ”.
Поряд із наведеним, рішенням Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 у справі № 916/3834/25, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.05.2026, стягнуто з АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” на користь ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” 2132866,80 грн заборгованості та встановлено як факт укладення 23.06.2025 року між АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” (Покупець) та ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” (Постачальник) Договору на поставку товару № 227, так і факт поставки позивачем/ ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” відповідачу/ АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” товару за видатковою накладною №1407/1 від 14.07.2025 до договору № 227 від 23.06.2025 на суму 2132866,80 грн, що підтверджується: товарно-транспортною накладною №1 від 14.07.2025, в якій міститься перелік товару, посилання на супровідний документ (видаткова накладна №1407/1 від 14.07.2025), а також підпис уповноваженої відповідачем особи, яка визначена у заявці на поставку товару №1 від 25.06.2025 та печатка відповідача; листом від 26.08.2025, в якому відповідачем здійснено посилання на спірну видаткову накладну із зазначенням чіткого переліку позицій та одиниць товару; оформленими відповідачем в односторонньому порядку актами проведення вхідного контролю товару, в яких наявні посилання на вищевказану видаткову накладну та перелік товару.
Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В процесі розгляду справи № 916/3834/25 встановлено факти відносно ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” та АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ”, відтак суд враховує їх при розгляді даної справи. Іншого АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” не доведено, як і не спростовано викладеного у справі № 916/3834/25.
Відтак, враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” доведено факт поставки АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” Товару в межах укладеного Договору, а саме 14.07.2025 сукупною вартістю 2132866,80 грн та 05.08.2025 – 602400,00 грн.
Укладаючи Договір сторонами погоджено, що Оплата за Товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів з дати отримання оригіналу належним чином оформленого рахунку, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної (за потребою) (пункт 4.1).
Суд критично оцінює позицію АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” стосовно того, що не представлення доказів передачі Позивачем рахунку на оплату та видаткової накладної є підставою не здійснювати оплату вартості отриманого Товару з огляду на наступне.
Згідно статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» здійснення господарської операції підтверджується первинним документом, який містить відомості про господарську операцію та має містити особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, факт приймання-передачі товару доводиться лише зазначеним засобом доказування.
Зазначений перелік обов`язкових реквізитів первинних документів кореспондується з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складається документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції (у натуральному та/або у вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Підпунктом 2.5 пункту 2 цього Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.
Отже, за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції. Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.12.2020 у справі № 910/14900/19.
У той час, як рахунок на оплату за своєю правовою природою не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар. 
Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в низці постанов Верховного Суду, зокрема у справі № 915/400/18 від 26.02.2020 та у справі № 915/641/19 від 29.04.2020, і суд не вбачає підстав для відступу від зазначеної позиції у цій справі.
Окрім того, укладений Договір на поставку Товару містить реквізити банківського рахунку, також відповідні реквізити наявні у видаткових накладних.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” як Покупцем в порушення приписів статей 525,526,610,629,692,712 ЦК України та умов Договору своєчасно та остаточно вартість отриманого товару не сплатило, не дивлячись на те, що з урахуванням частини 1 статті 530, частини 1 статті 692, частини 1 статті 712 ЦК України, пункту 4.1 Договору строк виконання зобов`язання із оплати Товару, отриманого за видатковою накладною від 14.07.2025 № 1407/1 сплив 04.08.2025, а отриманого за видатковою накладною від 05.08.2025 № 0508/1 сплив 26.08.2025.
Суд також враховує факт здійснення 10.10.2025 АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” оплати у сумі 602400,00 грн, що свідчить про обізнаність із банківським рахунком Позивача. Доказів здійснення оплати Товару сукупною вартістю 2132866,80 грн, отриманого за видатковою накладною від 14.07.2025 № 1407/1, АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” до матеріалів справи не представлено. 
Частиною третьою статті 14 ЦК України встановлено, що виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
До того ж у силу вимог частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Такий висновок наведено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі № 905/600/18.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) звернула увагу на те, що інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою.
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 657/1024/16-ц (провадження № 14-5цс23) зауважила, що оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) вказала, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
Як указала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 922/4544/16, від 26.04.2018 у справі № 910/11857/17, від 16.10.2018 у справі № 910/19094/17, від 06.11.2018 у справі № 910/9947/15, від 29.01.2019 у справі № 910/11249/17, від 19.02.2019 у справі № 910/7086/17, від 10.09.2019 у справі № 920/792/18.
Нарахування, передбачені частиною другою статті 625 ЦК, не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Подібний за змістом правовий висновок викладений в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18, Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 920/505/22.
Як зазначалось, ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” заявлено до стягнення 195999,15 грн заборгованості, з яких 54068,56 грн 3% річних та 141930,59 грн інфляційних втрат.
При цьому 54068,56 грн 3% річних складаються з 51890,02 грн нарахованих на 2132866,80 грн упродовж 05.08.2025 – 27.05.2026 та 2178,54 грн нарахованих на 602400,00 грн упродовж 27.08.2025 – 09.10.2025, а 141930,59 грн інфляційних втрат складаються 140123,39 грн нарахованих на суму 2132866,80 грн упродовж 05.08.2025 – 27.05.2026 та 1807,20 грн нарахованих на суму 602400,00 грн упродовж 27.08.2025 – 09.10.2025.
Здійснивши перерахування за допомогою Інформаційно-правової системи “Прецедент” представленого розрахунку, судом встановлено відповідність методології нарахування приписам законодавства України. 
Відтак, заявлені ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” позовні вимоги підлягають задоволення в повному обсязі та стягненню з АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” підлягає 195999,15 грн заборгованості, з яких 54068,56 грн 3% річних та 141930,59 грн інфляційних втрат.
Суд залишає без правової оцінки позицію АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” стосовно доданого до претензію ордеру, оскільки означене не стосується предмету спору.
Відповідно до вимог частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами першої-третьою статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам – учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
У рішенні від 03.01.2018 “Віктор Назаренко проти України” (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції “справедливого судового розгляду” у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають “справедливого балансу” між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі “Беер проти Австрії” (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).
Згідно із частиною першої статті 4 Закону України „Про судовий збір” судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, – у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до статті 7 Закону України ,,Про Державний бюджет України на 2026 рік” …прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2026 року складає 3328,00 грн… 
Підпунктами 1 та 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України „Про судовий збір” визначено ставки судового збору за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру – 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру – 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України „Про судовий збір” при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі – застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Звертаючись із позовом ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” у відповідності до підпункту 1 пункт 2 частини другої та частини третьої статті 4 Закону України “Про судовий збір” сплатило до Державного бюджету України 2662,40 грн (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб * 0,8 = 2662,40 грн).
Пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, стягненню з АТ “ХЕРСОНСЬКА ТЕЦ” на користь ТОВ “ОПТТЕХТОРГ” підлягає 2662,40 грн витрат зі спалити судового збору.
Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241
Господарського процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ОПТТЕХТОРГ” до відповідача: Акціонерного товариства “ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ” про стягнення 195999,15 грн заборгованості задовольнити. 
Стягнути з Акціонерного товариства “ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ” (73000, Україна, м. Херсон, Бериславське шосе, буд. 1, Код ЄДРПОУ 00131771) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ОПТТЕХТОРГ” (29016, Україна, м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, буд. 14/1, Код ЄДРПОУ 44956347) 54068/п`ятдесят чотири тисячі шістдесят вісім/грн 56коп. 3% річних, 141930/сто сорок одну тисячу дев`ятсот тридцять/грн 59коп. інфляційних втрат та 2662/дві тисячі шістсот шістдесят дві/грн 40коп. витрат зі сплати судового збору.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.
Повний текст складено 14 липня 2026 р.

Суддя С.Ф. Гут