ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року

м. Київ

cправа № 924/49/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О. А. - головуючий, Бакуліна С.В., Мамалуй О. О.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Приозерний"
про ухвалення додаткового рішення 
у справі №924/49/26
за позовом ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Приозерний"
про визнання недійсними рішень загальних зборів ОСББ "Приозерний", оформлених протоколами №05/12/2021 від 05.12.2021, №6 від 17.02.2022, №8 від 14.12.2023,

ВСТАНОВИВ:
Історія справи
1.  ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Приозерний" (далі - ОСББ"Приозерний", відповідач) про визнання недійсними рішень загальних зборів ОСББ "Приозерний", оформлених протоколами №05/12/2021 від 0512.2021 року, №6 від 17.02.2022 року, №8 від 14.12.2023 року. 
2. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10.03.2026 у задоволенні позову відмовлено.
3. Додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2026 задоволено частково клопотання ОСББ про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі. Стягнуто з позивача на користь відповідача 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.
4. Постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 20.05.2026 рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.03.2026 та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2026 залишено без змін.
5. Додатковою постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 27.05.2026 заяву ОСББ про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з позивача на користь відповідача 3250 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції. В задоволені решти заяви відмовлено.
6. Постановою Верховного Суду від 27.08.2026 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2026, додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2026, рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.03.2026 та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2026 залишено без змін.

Стислий виклад вимог заяви та аргументи учасників справи
7. 02.09.2026 ОСББ "Приозерний" звернулось до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 924/49/26, у якій відповідач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Приозерний" 8 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених у суді касаційної інстанції. 
8. 15.09.2026 позивачем подано заперечення на заяву відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У запереченнях позивач, посилаючись на безпідставність і необґрунтованість заяви про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, просить відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Щодо суті поданої заяви про ухвалення додаткового рішення
9. Проаналізувавши доводи поданої відповідачем заяви касаційний суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
10. За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
11. Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
12. Відповідно до частини першої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
13. Згідно з частиною другою статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
14. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
15. Згідно з частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
16. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
17. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
18. Частиною восьмою статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
19. Відповідачем у відзиві на касаційну скаргу заявлено попередній (орієнтовний), розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката у суді касаційної інстанції, у розмірі 15 000,00 грн. 
20. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
21. Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
22. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи
23. Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
24. Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
25.  Тобто, нормами процесуального законодавства передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (пункти 33- 34; 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
26. З урахуванням вищевказаних критеріїв касаційний суд зазначає наступне.
27. Як вбачається з поданої відповідачем заяви про ухвалення додаткового рішення, відповідач просить стягнути з позивача 8000,00 грн витрат на правову допомогу адвоката. На підтвердження понесення таких витрат, відповідачем надано з заявою копії документів: договору про надання правничої допомоги від 04 серпня 2026 року, рахунку № 12/08 від 12 серпня 2026 р. на суму 8 000,00 грн, акту приймання - передачі наданих послуг від 12 серпня 2026 року. Як вбачається з договору про надання правничої допомоги, між адвокатом Величко Віталієм Івановичем (далі - Величко В.І., адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 563), та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Приозерний" (далі - Клієнт, ОСББ), в особі голови правління Пужлякова Дмитра Володимировича, укладено договір від 04.08.2026 про надання правничої допомоги.
28. Згідно із п. 1.1. договору, предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги клієнту у справі № 924/49/26, шляхом складання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2026, додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2026, рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.03.2026 та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2026 у справі № 924/49/26;
- п. 2.3. договору визначено обов`язок клієнта, сплатити адвокату гонорар в розмірі 8000,00 грн. Надана адвокатом правнича допомога підлягає оплаті клієнтом в кінці четвертого кварталу 2026 року, а саме - в термін з 01 грудня 2026 року до 31 грудня 2026 року; 
- згідно п. 1 акту від 12.08.2026 адвокат, на виконання умов договору про надання правничої допомоги від 04 серпня 2026 року, виконав, а клієнт прийняв виконання таких правничих послуг: 1. Складення відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2026, додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2026, рішення Господарського суду Хмельницької області від 10.03.2026 та додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.03.2026 у справі № 924/49/26, вартість послуг 8 000,00 грн.
29. З урахуванням вищезазначених положень законодавства, у справі, що розглядається, Суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, та значенням справи для сторін), констатує, що відсутні підстави для присудження відповідачу, на користь якого ухвалено судове рішення, всіх його витрат на професійну правову допомогу, що заявлені до стягнення у суді касаційної інстанції.
30. У п.6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 визначено, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст.129 ГПК, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".
31. Дослідивши подані відповідачем докази понесення витрат на правничу допомогу адвоката, касаційний суд зазначає, що поданий відповідачем відзив складається з 7 аркушів, на 2 аркушах розмішено вступну та прохальну частини відзиву, заперечення щодо доводів касаційної скарги ОСОБА_1 вміщено на 5 аркушах, при цьому, такі заперечення містять велику кількість цитат з постанов Верховного Суду, статуту ОСББ та відповідних положень законодавства, тобто, такий відзив не потребував багато часу та зусиль адвоката для його виготовлення, враховуючи предмет, підстави позову та відповідну судову практику у подібних справах. 
32. З огляду на викладене, вирішуючи питання, чи є розмір витрат відповідача на правничу допомогу обґрунтованими та пропорційними до предмета спору, з урахуванням складності та значення справи для сторін, Суд враховує, що під час розгляду цієї справи в судах попередніх інстанцій позиція відповідача не змінювалася, а представництво його інтересів здійснювалося тим самим адвокатом, судова практика в аналогічних спорах є сталою та послідовною, зважаючи на клопотання позивача про зменшення заявлених відповідачем витрат, Суд зазначає про покладення на позивача витрати на професійну правничу допомогу, які понесені відповідачем у суді касаційної інстанції, у розмірі 3 000,00 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Приозерний" про ухвалення додаткового рішення у справі № 924/49/26 задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Приозерний" ( м. Хмельницький, вул. Озерна, буд. 6/2А, код 40341561) 3 000,00 (три тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
3. В решті заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Приозерний" про відшкодування витрат на правничу допомогу відмовити.
4. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Хмельницької області.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді С.В. Бакуліна

О.О. Мамалуй