Справа № 158/2941/26
Провадження № 2-а/0158/72/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

08 липня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді – Корецької В.В.
за участю секретаря – Процик Л.В.
представника позивача – Дубас М.М,
відповідача – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Ківерці справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації (документування) та забезпечення видворення за межі України,-
в с т а н о в и в:
УДМС України в Житомирській області звернулося до суду із адміністративним позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації (документування) та забезпечення видворення за межі України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.07.2026 року Андрушівським сектором УДМС у Житомирській області виявлений громадянин рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який документований паспортом громадянина рф № НОМЕР_1 та який є недійсним, оскільки до паспорта не здійснено вклеювання фотокартки по досягненню 45 років ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відповідно до законодавства країни його належності. Згідно із поясненнями наданими до підрозділу, відповідач прибув та територію України в 2014 році, а відтак, перебуває на території України без будь-яких документів, що його ідентифікують.
Крім того вказує, що 01.10.2025 відповідача по справі ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП, у зв`язку з порушенням строку перебування в Україні, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Цього ж дня щодо відповідача ОСОБА_1 , територіальним підрозділом прийнято рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства №1812100100000577. Крім того, 02.10.2025 відносно останнього прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну №1812110100017915 строком на 5 (п`ять) років.
Відповідач по справі ОСОБА_1 зобов`язувався самостійно виїхати та залишити територію України до 15.10.2025, однак територію України не залишив та продовжує перебувати з порушенням законодавства України про правовий статус іноземців. Протягом усього часу знаходження в Україні відповідач, або особи, які уповноважені представляти його інтереси, до підрозділів/органів Державної міграційної служби заяв з приводу оформлення документів, які б дозволяли відповідачу перебувати в Україні на законних підставах, не зверталися.
Зазначає, що відповідач не має жодних документів, які надавали б йому право на перетин державного кордону України, а паспортний документ громадянина російської федерації виданий на ім`я ОСОБА_1 , зі слів останнього, наразі втрачений, що вказує про неможливість відповідача здійснити перетин державного кордону України та кордонів суміжних з Україною держав.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що громадянин рф ОСОБА_1 тривалий час ухиляється від добровільного виїзду з території України, з врахуванням обставин відсутності діючого паспортного документа іноземця, документів на право перебування в Україні, відсутності фінансового забезпечення, відсутність проїзного квитка та бажання й неможливість самостійно залишити територію України, ігнорування вимог підрозділу міграційної служби щодо дотримання законодавства про правовий статус іноземців, а також відсутність у нього законних підстав перебування/проживання на території України, просить суд затримати відповідача з метою ідентифікації (документування) та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 місяців.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.07.2026 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові та просила їх задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог.
Заслухавши учасників судового розгляду, кожного зокрема, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.
Так, статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.
Згідно із частинами першою та третьою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Відповідно до частини першої статті 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Судом встановлено, що відповідача по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.07.2026 затримано та поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.
Також, у судовому засіданні встановлено, що 01.10.2025 відповідача по справі ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП, у зв`язку з порушенням строку перебування в Україні, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Цього ж дня щодо відповідача ОСОБА_1 , територіальним підрозділом прийнято рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства №1812100100000577. Крім того, 02.10.2025 відносно останнього прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну №1812110100017915 строком на 5 (п`ять) років /а.с. 11-15/.
З письмових пояснень відповідача по справі ОСОБА_1 від 01.10.2025, адресованих Андрушівському сектору УДМС у Житомирській області вбачається, що відповідач по справі прибув на територію України у 2010 році та з 2014 року проживає на території України із своєю цивільною дружиною. Документи на законне перебування на території України не робив у зв`язку із відсутністю часу та фінансів. Усвідомлює, що порушує законодавства України про правовий статус іноземців, а також зобов`язувався покинути територію України у строк до 15.10.2025 року /а.с. 16/.
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_1 , 04.05.1977р. знаходився на диспансерному обліку в фтизіатра КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради з 30.09.2025 (туберкульоз легень), строк лікування 6 місяців та його розміщення в ПТПІ, як закладах скупчення людей, по епідеміологічних показах – протиправне /а.с. 18/.
З довідки КНП «Андрушівська міська лікарня» Андрушівської міської ради №384 від 19.06.2026 вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на диспансерному обліку у вказаному лікарському закладі з 01.10.2025 по 29.03.2026 та основний курс лікування закінчений з результатом виліковування /а.с. 19-20/.
Крім того, судом встановлено, що відповідач по справі – громадянин рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина рф № НОМЕР_1 , який є недійсним, оскільки до паспорта не здійснено вклеювання фотокартки по досягненню 45 років (04.05.2022) відповідно до законодавства країни його належності /а.с. 22-26/.
Протягом усього часу знаходження в Україні відповідач, або особи, які уповноважені представляти його інтереси, до підрозділів/органів Державної міграційної служби заяв з приводу оформлення документів, які б дозволяли відповідачу перебувати в Україні на законних підставах, не зверталися.
Частиною 11 ст. 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Отже, нормами чинного законодавства передбачено, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця чи особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та (або) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.
Відтак, з огляду на викладені обставини з метою процедури подальшого примусового видворення відповідача до країни громадянської приналежності, суд дійшов висновку про необхідність затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його подальшого видворення строком на 6 місяців.
Отже, враховуючи вищевикладене, заявлений позов підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 289 КАС України, суд, -
у х в а л и в:
Позовні вимоги Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації (документування) та забезпечення видворення за межі України - задовольнити.
Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації (документування) та забезпечення примусового видворення, терміном на 6 (шість) місяців.
Рішення суду звернути до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач - Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, адреса: м. Житомир, вул. Чуднівська, 105, код ЄДРПОУ 37808497.
Представник позивача – Дубас Марина Миколаївна, адреса: м. Житомир, вул. Чуднівська, 105.
Відповідач - громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст судового рішення складено 09 липня 2026 року.