Справа № 204/8761/26
Провадження № 1-кп/204/985/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року          м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового засідання, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження №12026047140000158 від 07.07.2026 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Китайгород, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні нікого не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2019 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки,
- вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць; ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2025 року умовно-достроково звільнено від відбування покарання на підставі ст.81 КК України на невідбутий строк 6 (шість) місяців 22 (двадцять два) дні.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлено і не оспорюється учасниками судового провадження, що ОСОБА_2 , 04.07.2026 близько 22 години 20 хвилин, знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , де у останнього на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з його знайомою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на завдання удару потерпілій.
Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на завдання удару, ОСОБА_2 , знаходячись в зазначений час та у зазначеному місці, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на завдання удару, діючи умисно, перебуваючи навпроти потерпілої ОСОБА_3 , кулаком правої руки наніс один удар в область живота, внаслідок чого потерпіла відчула різкий фізичний біль.
Таким чином, ОСОБА_2 , умисно наніс удар, який завдав фізичного болю потерпілій ОСОБА_3 , та не спричинив тілесних ушкоджень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 які виразились в умисному завданні удару, що завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, кваліфікуються, як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового слідства, у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , надав заяву, в якій зазначив, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, згоден із встановленими слідством обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні. Крім того, до обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Потерпіла ОСОБА_3 не заперечувала проти розгляду обвинувального акта у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні, про що надала до суду відповідну заяву.
Згідно з ч.1 ст.382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.
З урахуванням вищевикладеного, суд вирішив розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку ОСОБА_2 у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
В ході розгляду обвинувального акту після вивчення матеріалів досудового провадження судом встановлено, що ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття.
Положеннями ст.34 КК України надано визначення поняття «рецидив кримінальних правопорушень», тобто, мова йде як про кримінальні проступки, так і злочини. Натомість, положеннями п.1 ч.1 ст.67 КК України визначено, що при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається рецидив злочинів. Водночас, в п.2-4, 6-9, 13 ч.1, ч.ч.2, 4 ст.67 КК України Законом №2617-VIII від 22.11.2018р. слово «злочин» замінено словами «кримінальне правопорушення». Отже, аналіз зазначених норм законодавства України про кримінальну відповідальність, дає підстави для висновку, що передбачена в п.1 ч.1 ст.67 КК України обтяжуюча покарання обставина (рецидив) законодавець поширив лише на кримінальні правопорушення, вчинені у формі злочинів. Інакше ж тлумачення призведе до протиправного та свавільного обмеження прав, свобод та інтересів особи. Разом з тим, ОСОБА_2 скоїв діяння, передбачене ч.1 ст.126 КК України, яке в силу вимог ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, в зв`язку з чим наведена в обвинувальному акті обтяжуюча покарання обставина - рецидив злочинів - в даному випадку не може бути застосована.
Таким чином, обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.
У відповідності до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у вигляді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Обвинувачений ОСОБА_2 не працевлаштований та не має офіційно підтверджених джерел доходу, а тому суд, вважає не можливим призначити йому покарання як у вигляді штрафу, та у вигляді виправних робіт.
У відповідності до ч. 1 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у вигляді громадських робіт.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої неправомірної поведінки обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, запобіжний захід не обирався, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2  визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт. 

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. 

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя          ОСОБА_1