Справа № 357/5169/26
Провадження № 2/357/4997/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2026 року від представника ТОВ «Юніт Капітал» електронним шляхом до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 189639 від 27.06.2025 у розмірі 28 604,97 грн та судові витрати.
В обґрунтування позову вказано, що 27.06.2025 між ТОВ «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 189639. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши можливість відповідачеві користуватися кредитними коштами, однак позичальник не повернув отримані кошти та не сплатив кошти за користування кредитом. В подальшому до ТОВ «Юніт Капітал» на підставі договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача. Також позивач звертає увагу, що заборгованість за штрафними санкціями на суму 3 600 грн у позовній заяві не заявлена.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
07.01.2026 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, вирішено здійснювати розгляд (формування та зберігання) справи в змішаній (паперовій та електронній) формі.
21.05.2026 на адресу суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , надійшов відзив на позов, в якій просить частково задовольнити позов на суму 15 585 грн тіла кредиту та 1 410,05 грн відсотків.
В обґрунтування відзиву вказано, що відповідач заперечує проти стягнення відсотків в розмірі 12 218,97 грн, вважає їх занадто завищеними, що суперечить принципам розумності та добросовісності, призводить до суттєвого дисбалансу сторін договору і ставить споживача у вкрай невигідне становище, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації за користування коштами, що має наслідком невиправдане отримання прибутку позивачем. Відповідач звертає увагу суду на те, що позивач не був безпосереднім позичальником за договором споживчого кредиту, право вимоги до якого перейшло на підставі договору факторингу. При цьому вартість фінансування відступлення права вимоги за кредитним договором із сумою заборгованості в 32 204,97 грн складає лише 2 493,60 грн. Отже дисконт з яким було придбане право вимоги за кредитним договором складає більше 92%. Тобто, безпосередньо позивач значних фінансових затрат за вказаним договором споживчого кредитування не поніс, а відтак стягнення відсотків у визначеному судом розмірі не поставить його у скрутне матеріальне становище, не призведе до суттєвого порушення його майнових прав. Просить зменшити відсотки, які підлягають стягненню та визначити їх в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 1 410,05 грн. Заперечує щодо стягнення витрат на правову допомогу.
22.05.2026 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив з додатковими обґрунтуваннями позовних вимог. Просить задовольнити позов у повному обсязі. 
В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
У прохальній частині відзиву висловлено прохання провести розгляд справи за відсутності відповідача.
Позиція сторін по справі суду зрозуміла зі змісту поданих заяв по суті справи, в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
27.06.2025 між ТОВ «Кредіплюс» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 189639 у формі електронного документу з використанням одноразового сертифіката, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 15 585 грн в наступному порядку: у розмірі 12 000,45 грн на № рахунку/картки Позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті; у розмірі 3 584,55 грн шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 350% річних. Тип процентної ставки – фіксована. Загальний строк кредитування за договором складає 126 днів з 27.06.2025 по 31.10.2025 (п. 2.3., 2.6. договору).
Комісія за надання кредиту складає 3 584,55 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 23% від загальної суми кредиту (п. 2.5 договору).
10.10.2025 між ТОВ «Кредіплюс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 10102025, відповідно до умов якого, з урахування акта прийому-передачі та витягу з реєстру прав вимоги, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 189639.
В матеріалах справи також містяться паспорт споживчого кредиту, графік платежів, Правила надання грошових коштів, витяг з довідки про перерахування коштів, виписка з особового рахунку.
При вирішенні справи суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно із ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» статтю 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Згідно з встановленими судом фактичними обставинами справи, між сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі. Факт отримання відповідачем коштів від позивача підтверджується наявними в матеріалах справи належними письмовими доказами, а також не заперечується відповідачем, тому позикодавець свої зобов`язання за договором виконав.
З наданого позивачем розрахунку вбачається наявність заборгованості за кредитним договором № 189639 від 27.06.2025, яка заявлена позивачем до стягнення, у розмірі 28 604,97 грн, з яких: 15 585 грн - тіло кредиту; 12 218,97 грн - проценти; 801 грн - комісія.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені у статтях 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа № 444/9519/12) та від 31.10.2018 (№ 202/4494/16-ц).
За умовами кредитного договору № 189639 від 27.06.2025 передбачено надання кредиту в розмірі 15 585 грн строком на 126 днів.
Отже, позивач за вказаним договором має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 126 днів, що виходячи із установлених у договорі процентних ставок (350% річних) становить 18 830,10 грн (15 585х350/100/365х126), при цьому заявив до стягнення 12 218,97 грн.
Підстав для зменшення процентів за договором судом не встановлено. 
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, що заявлені позивачем в розмірі 7 000 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 133 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як вбачається з письмових матеріалів справи, 20.01.2026 між Адвокатським бюро «Тимошенко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-02.
Відповідно до додаткової угоди № 25771506425 від 21.01.2026 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 та акта прийому-передачі послуг від 20.02.2026 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, АБ «Тимошенко та партнери» надано ТОВ «Юніт Капітал» правничу допомогу в розмірі 7 000 грн, в тому числі: складання позовної заяви - 5 000 грн (2 год.); вивчення матеріалів - 1 000 грн (2 год.); підготовка запиту - 500 грн (1 год.); підготовка клопотання - 500 грн (1 год).
За змістом наведеного вище акту вбачається, що адвокатом витрачено 6 годин перед зверненням до суду з позовом.
В матеріалах справи також міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Тимошенка О.О. та довіреність.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (ст. 137 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на незначну складність справи, ціну позову, обсяг заявленої до стягнення та наданої адвокатом правничої допомоги, кількість подібних позовів, а також процесуальну поведінку відповідача, який позов визнав частково, однак заперечував щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача та стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, що на думку суду відповідає критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, є доцільним і справедливим в межах цієї справи.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 189639 від 27.06.2025 у розмірі 28 604,97 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
В іншій частині вимог про стягнення витрат на правничу допомогу – відмовити.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», адреса: вул. Рогнідинська, буд. 4, літ. А, офіс 10, м. Київ, код ЄДРПОУ: 43541163.
Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя | А. Ю. Цуранов