Справа № 604/330/26
Провадження № 2-др/604/8/26 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року селище Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді – Федорович І.В., 
за участю секретаря судового засідання – Ілик Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позицій сторін.
08 липня 2026 року до суду через Електронний суд надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення. Заявник просить стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.
Від Відповідача (представника) надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідач звертає увагу на неспівмірність заявлених судових витрат зі складністю справи та обсягом наданих послуг. Просить зменшити судові витрати до 5000,00 грн.
Процесуальні рішення та дії суду.
У судове засідання сторони та їхні представники, належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, не з`явилися.
Указане не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження.
Позовна заява ОСОБА_3 була залишена судом без руху у зв`язку з наявними недоліками позовної заяви. Після усунення недоліків суд відкрив провадження у справі. 
Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06.07.2026 (повне рішення складено – 09.07.2026) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволено повністю та стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. 
Розгляд справи відбувався у спрощеному порядку з участю сторін в судових засіданнях.
У позовній заяві Позивач просила стягнути з Відповідача судові витрати і зазначила, що орієнтовний розмір судових витрат на правничу професійну допомогу становить 12000,00 грн в суді першої інстанції.
18 лютого 2026 року між адвокатом Карапетяном Е.Т. та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання правничої допомоги.
Сторони погодили, що вартість правничої допомоги Адвоката, вказаної в п. 1.3.: встановлена погодинна оплата. Вартість однієї години роботи Адвоката – 2000,00 грн.
Відповідно до Акту виконаних робіт № 01 від 07.07.2026 за Договором про надання правничої допомоги від 18.02.2026 Адвокат надав Клієнту послуги тривалістю – 6 годин: 1 година – попереднє опрацювання матеріалів, консультація Клієнта, опрацювання законодавчої бази та судової практики; підготовка та подача позовної заяви – 2 год, підготовка та подача відповіді на відзив – 1 год, участь у судових засіданнях – 2 год. Вартість наданих послуг – 12000,00 грн.
До позовної заяви також було долучено Ордер на надання правничої допомоги у Підволочиському районному суді Тернопільської області від 17.03.2026 №1134744. 
Норми права, які застосував суд.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. 
У ч. 1 ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У пукнті 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Оцінка доказів та мотиви, з яких виходить суд.
Положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
За висновком Великої Палати Верховного Суду критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (пункт 189 постанови від 22 травня 2024 року у справі № 754/8750/19; пункт 145 постанови від 26 червня 2024 рок у справі № 686/5757/23; пункт 179 постанови від 05 червня 2024 року у справі № 910/14524/22).
Відповідач подав клопотання про зменшення розміру судових витрат – до 5 000,00 грн.
Суд бере до уваги, що в цій справі було заявлено позовну вимоги про зміну способу стягнення аліментів на одну дитину. Вказана категорія справ та їх розгляд не передбачає матеріальної та процесуальної складності в підготовці позовної заяви, потреби глибокого аналізу судової практики, яка є усталеною в таких правовідносинах, не передбачає потреби ґрунтовного вивчення великого обсягу законодавства чи подання багатьох доказів, вчинення додаткових процесуальних дій. Предмет доказування є визначеним та досить чітким в таких справах. Адвокат підготував позовну заяву, відповідь на відзив та брав участь в судових засіданнях.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про стягнення на користь Позивачки судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.
Керуючись ст. 2, 15, 76-81, 89, 133, 137, 141, 246, 247, 259, 263, 265, 270, 273, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву про ухвалення додаткового рішення – задоволити.
Заяву про стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу – задоволити частково.
Стягнути зі ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 (шість тисяч) гривень.
У решті вимог заяви про стягнення судових витрат - відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне додаткове рішення суду складено – 24.07.2026.

Суддя  І. В. Федорович