РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
14 вересня 2026 р.  Справа № 120/11207/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 
до: Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Центральна, 179, м. Нова Одеса, Миколаївська обл., 56602)
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )
про: визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправною бездіяльності,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького кружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про:
- визнання протиправною та скасування постанови відповідача про закінчення виконавчого провадження №81169099 від 30.06.2026;
- зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження №81169099;
- визнання протиправною бездіяльність головного державного виконавця Новодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Молчанової Антоніни Сергіївни у виконавчому провадженні №81169099, яка полягала у невжитті всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, необхідних для забезпечення повного, своєчасного та реального виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.03.2026 у справі №120/12088/25.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 30.06.2026 головним державним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Молчановою Антоніною Сергіївною в межах виконавчого провадження № 81169099 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 120/12088/25, виданого 12.05.2026 Вінницьким окружним адміністративним судом, про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини. Позивач вказує, що оскаржувана постанова прийнята на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з нібито фактичним повним виконанням рішення суду боржником відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 341 від 20.11.2025. Однак позивач вважає таку постанову та бездіяльність державного виконавця щодо невжиття всіх передбачених законом заходів для реального виконання судового рішення протиправними, оскільки зазначений наказ боржника виданий раніше ухвалення рішення суду від 02.03.2026 та стосувався виключення позивача зі списків особового складу лише для переведення до іншої військової частини ( НОМЕР_3 ) для подальшого проходження служби, а не на виконання рішення суду про скасування наказу про призов, внаслідок чого рішення суду залишилося фактично невиконаним.
Ухвалою суду від 27.07.2026 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 2 662 грн 40 коп.
31.07.2026 за вх.№52750/26 позивачем надано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано квитанцію про сплату судового збору.
Ухвалою суду від 05.08.2026 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, цією ухвалою до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – Військову частину НОМЕР_1 (далі – третя особа).
24.08.2026 за вх.№58220/26 до суду від третьої особи надійшли пояснення щодо позову. Так, ознайомившись із доводами позивача, третя особа вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими, оскільки на момент відкриття виконавчого провадження №81169099 позивач уже був виключений зі списків особового складу військової частини, а наказ про його зарахування було скасовано після набрання рішенням суду законної сили. Третя особа зауважує, що рішення суду у справі №120/12088/25 ним виконано в повному обсязі, що також підтверджено ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2026 за результатами судового контролю.
Суд зазначає, що ухвала про відкриття провадження отримана відповідачем 27.08.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався, відтак суд, керуючись приписами КАС України, розглядає справу за наявними матеріалами.
Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02.03.2026, у справі №120/12088/25 визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 627 від 31.07.2025 в частині призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.08.2025 № 224 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини.
12.05.2026 у вказаній справі Вінницьким окружним адміністративним судом виписано виконавчий лист щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини.
04.06.2026 державним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №81169099 з виконання вищезгаданого виконавчого листа.
26.06.2026 до виконавчої служби від Військової частини НОМЕР_1 надійшов наказ від 20.11.2025№341, згідно з яким ОСОБА_1 з 20.11.2025 виключено зі списків особового складу частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.
30.06.2026 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням Військовою частиною НОМЕР_1 рішення щодо ОСОБА_1 . 
Однак позивач вважає таку постанову та бездіяльність державного виконавця щодо невжиття всіх передбачених законом заходів для реального виконання судового рішення протиправними, оскільки зазначений наказ боржника виданий раніше ухвалення рішення суду від 02.03.2026 та стосувався виключення позивача зі списків особового складу лише для переведення до іншої військової частини ( НОМЕР_3 ) для подальшого проходження служби, а не на виконання рішення суду про скасування наказу про призов, внаслідок чого рішення суду залишилося фактично невиконаним.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд керується такими мотивами.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (пункт 2).
Частиною 1 ст. 4 Закону № 1404-VІІІ встановлено вимоги до виконавчого документа, а саме визначено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Частиною 1 ст. 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За змістом ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Положеннями пункту 1 частини другої цієї ж статті Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно із ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
За приписами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Ч. 2, 3 ст. 39 Закону №1404-VIII передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.
У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-18, 19-1 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.
Надаючи оцінку доводам позивача про те, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2025 № 341 виданий раніше ухвалення судового рішення від 02.03.2026 та стосувався виключення зі списків особового складу лише для переведення до іншої військової частини ( НОМЕР_3 ), а тому нібито не може вважатися виконанням рішення суду про скасування наказу про призов, суд зазначає про їхню необґрунтованість з огляду на таке. 
По-перше, на момент ухвалення рішення суду у справі № 120/12088/25 позивач уже не перебував у списках особового складу Військової частини НОМЕР_1 та проходив службу в іншій військовій частині, у зв`язку з чим військова частина об`єктивно не мала можливості та правових підстав вдруге виносити будь-які накази про його «повторне» виключення зі списків, де він фактично вже був відсутній. 
По-друге, судом встановлено, що позивач звертався до суду в порядку судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 120/12088/25. 
За результатами розгляду цього питання Вінницький окружний адміністративний суд ухвалою від 12.08.2026 чітко встановив такі обставини: 
наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2026 № 119 скасовано підпункт 93 пункту 36.1 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.08.2025 № 224 в частині зарахування солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини; 
наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2025 № 341 позивача було виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з його вибуттям для подальшого проходження служби з 20.11.2025 року. 
Цією ж ухвалою суду, яка постановлена в межах спеціального судового контролю та набрала законної сили, зроблено висновок про те, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.03.2026 у справі № 120/12088/25 виконано в повному обсязі.
Відповідно до ст. 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в іншій адміністративній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Зважаючи на те, що на момент прийняття оскаржуваної постанови державним виконавцем та станом на теперішній час рішення суду у виконавчому провадженні № 81169099 є фактично виконаним боржником у повному обсязі, у державного виконавця були відсутні будь-які законні підстави для продовження вчинення виконавчих дій. 
Таким чином, винесена головним державним виконавцем постанова про закінчення виконавчого провадження від 30.06.2026 є правомірною, винесеною у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а доводи позивача про протиправність такої постанови є безпідставними.
Окремо надаючи оцінку доводам позивача щодо протиправної бездіяльності державного виконавця, суд зазначає про їхню необґрунтованість з огляду на таке.
У тексті позовної заяви належним чином не обґрунтовано, у чому саме полягає оскаржувана бездіяльність головного державного виконавця. Сам по собі факт того, що позивач не отримав той результат, який він суб`єктивно бажав, не свідчить про наявність протиправної бездіяльності з боку органу державної виконавчої служби.
Крім того, під час дослідження матеріалів справи та даних з Автоматизованої системи виконавчого провадження судом встановлено, що державний виконавець у межах своїх повноважень вчиняв активні дії щодо примусового виконання рішення. Зокрема, 25.06.2026 державним виконавцем винесено постанову про накладення на Військову частину НОМЕР_1 штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин, що спростовує твердження позивача про бездіяльність виконавця.
Відтак, оскільки державний виконавець вжив необхідних заходів реагування, а згодом на підставі наданих боржником доказів та в межах повноважень встановив факт виконання рішення суду, у задоволенні позовних вимог у частині визнання бездіяльності протиправною також слід відмовити.
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та, відповідно, про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 139, 242, 243, 245, 246, 255, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправною бездіяльності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач: Новоодеський відділ державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вул. Центральна, 179, м. Нова Одеса, Миколаївська обл., 56602, код ЄДРПОУ 34992415)

Третя особа: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 14.09.2026 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна