ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.07.2026 Справа № 914/2927/25 

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., за участю секретаря Перейми Х.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: | Державної екологічної інспекції у Львівській області, м.Львів
до відповідача: | Державного підприємства «Мостиське військове лісництво», с.Боляновичі, Львівська область
про: | стягнення 577 284,15 грн.

Представники сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Третяк Ю.І. – представник.

Обставини розгляду справи.
Державна екологічна інспекція у Львівській області звернулася до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Державного підприємства «Мостиське військове лісництво» про стягнення 577 284,15 грн.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.10.2025.
Підготовчі засідання неодноразово відкладались судом з підстав, відображених у відповідних ухвалах та протоколах судових засідань.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.03.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.04.2026.
В подальшому судом також неодноразово оголошувалась перерва в судових засіданнях.
Процесуальні документи суду направлялись учасникам справи в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними довідками про доставку електронних листів. Процесуальні документи суду є врученими всім учасникам справи.
Заяв про відвід суду не надходило.

Суть спору та правова позиція сторін.
Свою позицію під час розгляду справи сторони висловлювали у судових засіданнях, а також у заявах по суті. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час проведення позапланової перевірки дотримання ДП «Мостиське військове лісництво» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, що проводилася у період з 09.11.2021 по 16.11.2021 проведено суцільний перелік пнів зрізаних дерев та відведених в рубку сироростучих дерев на рубці головного користування 2021 року в кварталі 21 виділ 29.1 на площі 0,9 га. Інспекцією встановлено, що ДП «Мостиське військове лісництво» здійснило незаконну рубку 50 дерев різних порід в кварталі 21 виділу 29.1 пл. 0,9 га суцільної рубки головного користування 2021 року без спеціального дозволу, що є порушенням ст.ст. 19, 105 Лісового кодексу України, у звязку з чим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», було розраховано розмір шкоди в сумі 577 284,15 грн.
В свою чергу, відповідач не погоджується із заявленою вимогою та просить відмовити в їх задоволенні оскільки:
- обліковані пні фактично походять із вибіркової рубки 2016 року, проведеної на підставі лісорубного квитка серії 02 ЛКБ № 448259 від 16.10.2016 (№ 8);
- частина пнів була у 2021 році технічно понижена для забезпечення доступу транспорту, що створило хибне враження про їх «свіжу» вирубку;
- письмові пояснення заступника директора підприємства, які підтверджують наведене, згадуються в акті перевірки, але не долучені до матеріалів справи, що свідчить про неповне відображення фактичних обставин справи;
- під час перевірки інспекцією не було належним чином встановлено та доведено, що зафіксовані пні утворилися саме внаслідок суцільної рубки 2021 року. Наявні на ділянці залишки пнів могли походити з попередніх рубок (зокрема вибіркової 2016 року), а також бути зміненими в результаті технічного пониження у 2021 році.
Позивач, в свою чергу, не погодився із викладеними відповідачем аргументами, у зв`язку з чим зазначив, що:
- жодними чинними нормативно-правовими актами, що регулюють ведення лісового господарства та проведення рубок, не передбачено та не дозволено «технічне пониження (обрізання) старих пнів» для забезпечення проїзду техніки. Такі дії не відносяться до виробничо-технологічних і можуть бути кваліфіковані як пошкодження або зміна первинних доказів на місці рубки;
- якщо відповідач здійснював вибіркову рубку у 2016 році, він був зобов`язаний зафіксувати кількість пнів належним чином, а у 2021 році – забезпечити чітке розмежування пнів від різних рубок. 

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.
15.04.2021 Державному підприємству «Мостиське військове лісництво» видано лісорубний квиток серії ЛЬ ЛРК № 009735 на проведення рубки у кварталі 21 виділ 29 ділянка 1 площею 0,9 га Мостиського лісництва ДП «Мостиське військове лісництво», система рубок - рубки головного користування (суцільні), спосіб обліку – за площею. Строк закінчення заготівлі 31.12.2021.
Наказом Державної екологічної інспекції у Львівській області від 08.11.2021 № 627-1/п «Про проведення позапланової перевірки» доручено начальнику відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу – старшому державному інспектору з охорони навколишнього середовища Львівської області Катюбіну Богдану Аністратовичу, головним спеціалістам відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу – державним інспекторам з охорони навколишнього середовища Львівської області Федаку Ростиславу Степановичу, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 провести з 09.11.2021 по 22.11.2021 позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині ведення лісогосподарської діяльності Державним підприємством «Мостиське військове лісництво».
Підставою для проведення перевірки стало звернення громадянина Груника В.П. від 25.10.2021 та погодження на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України № 3.1/2132ПГ від 02.11.2021.
На підставі вищевказаного наказу інспекції того ж числа було видано направлення № 880 на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державним підприємством «Мостиське військове лісництво».
16.11.2021 було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання Державним підприємством «Мостиське військове лісництво» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, під час якого було розглянуто скаргу гр. ОСОБА_4 від 25.10.2021 щодо можливих незаконних рубок лісу в ДП «Мостиське військове лісництво».
В ході перевірки проведено суцільний перелік пнів зрізаних дерев та відведених в рубку сироростучих дерев на рубці головного користування 2021 року в кварталі 21 виділ 29.1 на площі 0,9 га. На проведення рубки у встановленому порядку видано лісорубний квиток серія ЛЬ ЛРК № 009735 від 15.04.2021. На час перевірки встановлено, що рубка дерев проведена по всій площі, проводиться очистка ділянки від порубкових решток. Перелік пнів проводився за участі спеціалістів лісгоспу, а саме майстру лісу та заступника директора, які проводили паралельний облік. В перелік було взято лише свіжозрізані пні 2021 року рубки. Також спеціалістами по характерним ознакам було встановлено пні дерев, які зрізані раніше, не мають відношення до рубки 2021 року, і в перелік не брались.
В результаті суцільного переліку обліковано 278 пнів зрізаних дерев наступних порід: 59 – дуб, 203 – граб, 12 – вільха, 1 – бук, 1 – клен, 2 – береза. Крім цього на ділянці залишено не зрізаними два дерева породи граб, які були відведені в рубку.
Шляхом порівняння кількості та діаметрів дерев, дозволених в рубку лісорубним квитком серія ЛЬ ЛРК № 009735 від 15.04.2021, та облікованих пнів та дерев, під час перевірки встановлено, що на ділянці, відведеній в суцільну рубку головного користування в кварталі 21 виділ 29.1 на площі 0,9 га зрубано на 50 дерев більше, ніж дозволено лісорубним квитком, а саме: породи граб - 36, породи дуб - 5, породи вільха - 8, породи бук - 1, що є порушенням п. 5 ч. 1 ст. 64 Лісового кодексу України та Правил використання лісових ресурсів, що має наслідком деградацію лісових насаджень.
Зазначене оформлено актом № 880/06/1146.
В свою чергу, в акті міститься примітка, що заступник директора відповідача надав заперечення щодо результатів перевірки, але до матеріалів справи такі заперечення надані не були.
Натомість з наявної в матеріалах справи постанови Яворівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області від 11.07.2025 про закриття кримінального провадження є можливість встановити, що заперечення представників відповідача, які були долучені до акту позапланової перевірки, мотивуються незгодою останніх із п. 1 опису виявлених порушень вимог законодавства у зв`язку з тим, що в 2016 році у кв. 21/29 пл. 3.3 га згідно квитка серія 02 ЛЛБ № 44859 була проведена вибіркова санітарна рубка, на якій були взяті в рубку дерева породи граб, дуб та бук. Так як у 2021 році згідно лісорубного квитка № 009735 серія ЛЬ ЛРК було проведено порубку головного користування в кв. 21/29 пл., через вивозку лісопродукції пні полишалися, тому при перевірці були взяті в перелік як свіжоспиляні, також взяли обгорілі і тонкомірні, які при відводі на висоті 1,3 м не мали 8 см. Ще на вказаній площі було проведено вибіркову санітарну рубку у 2012 році, де залишилися трухляві пеньки. 
Акт перевірки є чинним, в судовому порядку не оскаржувався та не скасовувався, що підтверджує правомірність дій Інспекції.
У польовій переліковій відомості пнів зрізаних дерев від 10.11.2021 висвітлено характеристики пнів, розміщених на ділянці дерев. Всього обліковано 278 пнів.
В подальшому, з метою досудового врегулювання спору позивач направляв відповідачу претензію від 30.11.2021 вих. № 13-6715, якою повідомляв останнього про порушення ним законодавства про охорону та раціональне використання природніх ресурсів, у зв`язку з чим пропонував у місячний термін відшкодувати завдані державі збитки в розмірі 577 284,15 грн.
Доказів реагування відповідачем на вищезгадану претензію позивача матеріали справи не містять, але за твердженням позивача відповідач надав йому відповідь, якою не погодився із нарахованими збитками та відмовився від добровільної сплати. 
Шкода, заподіяна державі в сумі 577 284,15 грн., відшкодована не була.
Судом встановлено, що Яворівським районним відділом поліції Головного управління національної поліції у Львівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42021141410000051 від 19.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи ДП «Мостиське військове лісництво» внаслідок неналежного відношення до своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, не здійснили належного контролю за рубкою, внаслідок чого здійснено вирубку дерев кубомасою, що значно перевищує дозволену лісорубним квитком, що заподіяло тяжкі наслідки.
Також у кримінальному провадженні було встановлено, що відповідачем в період 20.01.2022 - 28.01.2022 проводилось службове розслідування, метою якого було встановлення наявності (відсутності) ознак дисциплінарного проступку в діях осіб, які були задіяні у відводі, розробці і реалізації деревини в кв. 21 вид. 29.1 площа 0,9 га. В ході розслідування було встановлено, що відповідач уклав договір із Національним лісотехнічним університетом України про наукове обґрунтування щодо законності проведення рубок (суцільна рубка головного користування в умовах ДП «Мостиське військове лісництво»). Також було виявлено, що на даній лісопілці в 2016 році були проведені лісогосподарські заходи. 
У зв`язку із невстановленням органом досудового розслідування елементів складу злочину, кримінальне провадження, внесене 19.11.2021 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 42021141410000051, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, про що ухвалено постанову від 11.07.2025 про закриття кримінального провадження.
Враховуючи встановлені вище обставини справи, позивач звернувся до господарського суду із цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; створювати сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.
Частиною 1 статті 69 Кодексу встановлено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком.
Відповідно до п. 2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. № 761, підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів, зобов`язані, зокрема, забезпечувати збереження підросту і не призначених для рубки дерев.
Статтею 1 Лісового кодексу України передбачено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, передбачено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Пунктом 7 вказаного положення визначено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до п.п. 10,11 Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 № 230, Державна екологічна інспекція відповідної області пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами, вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.
Відповідно до статті 16 та ч. 1 статті 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Статтею 63 Лісового Кодексу України встановлено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.
Згідно з п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.
Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому законом порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
У відповідності до приписів ст. ст. 68, 69 зазначеного закону порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до ст. 105 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у: 1) незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; 2) знищенні або пошкодженні лісу внаслідок підпалу або недбалого поводження з вогнем, порушенні інших вимог пожежної безпеки в лісах; 3) знищенні або пошкодженні лісу внаслідок його забруднення хімічними та радіоактивними речовинами, виробничими і побутовими відходами, стічними водами, іншими шкідливими речовинами, підтоплення, осушення та інших видів шкідливого впливу; 4) засміченні лісів побутовими і промисловими відходами; 5) порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів; 6) знищенні або пошкодженні лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також природного підросту та самосіву на землях, призначених для відновлення лісу; 7) порушенні правил зберігання, транспортування та застосування засобів захисту лісу, стимуляторів росту, мінеральних добрив та інших препаратів; 8) розкорчовуванні лісових ділянок і використанні їх не за призначенням, у тому числі для спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд без належного дозволу; 9) самовільній заготівлі сіна та випасанні худоби на лісових ділянках; 10) порушенні правил заготівлі лісової підстилки, лікарських рослин, дикорослих плодів, горіхів, грибів, ягід тощо; 11) заготівлі лісових ресурсів способами, що негативно впливають на стан і відтворення лісів; 12) порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, заготівлі живиці і використання інших лісових ресурсів; 13) невнесенні плати за використання лісових ресурсів у встановлені строки; 14) знищенні та пошкодженні відмежувальних знаків у лісах; 15) введенні в дію нових і реконструйованих підприємств, споруд та інших об`єктів, не забезпечених обладнанням, що запобігає негативному впливу на стан і відтворення лісів; 16) порушенні строків повернення лісових ділянок, що перебувають у тимчасовому користуванні, або невиконанні обов`язків щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; 17) пошкодженні сіножатей, пасовищ і ріллі на землях лісогосподарського призначення; 18) знищенні або пошкодженні лісоосушувальних канав, дренажних систем і доріг на лісових ділянках; 19) невиконанні приписів державної лісової охорони та органів виконавчої влади, які здійснюють державний контроль за додержанням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів; 20) порушенні вимог з охорони пралісів, квазіпралісів та природних лісів.
Згідно з ч. 1 ст. 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Матеріалами справи підтверджується, що в період з 09.11.2021 по 16.11.2021 посадовими особами Державної екологічної інспекції у Львівській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині ведення лісогосподарської діяльності Державним підприємством «Мостиське військове лісництво».
За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ДП «Мостиське військове лісництво» посадовими особами органу державного нагляду (контролю) 16.11.2021 складено акт № 880/06/1146.
Відповідно до зазначеного вище акту в ході огляду лісових масивів державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Львівської області виявлено більшу кількість зрубаних дерев, ніж це дозволено лісорубним квитком, а саме: у кварталі 21 виділі 29.1 на площі 0,9 га зрубано на 50 дерев більше, зокрема породи граб - 36, дуб - 5, вільха - 8, бук - 1, що є порушенням п. 5 ч. 1 ст. 64 Лісового кодексу України та Правил використання лісових ресурсів, що має наслідком деградацію лісових насаджень.
Державна екологічна інспекція у Львівській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується, до її повноважень належить безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку підприємства, установи та організації під час здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, охорони земель, надр.
Так, факт незаконної порубки, внаслідок чого лісу завдано шкоду, підтверджено складеними за наслідками перевірки актом, за участю відповідальних працівників відповідача. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у нього вини у вчиненні вказаного правопорушення.
Даний акт є чинним на час вирішення спору, відомості, зазначені в акті, за допомогою належних і допустимих доказів відповідачем не спростовані, відтак, відсутні підстави відхилення зазначених документів в якості доказів по справі.
За наслідками виявлених порушень, що перелічені вище, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Львівської області, за участі працівників ДП «Мостиське військове лісництво», складено відомості переліку пнів незаконно зрубаних дерев, у яких зазначено їх кількість, породи, стан та діаметри пнів. Вказані порушення відображено у акті перевірки.
У подальшому Держекоінспекцією, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу», 10.10.2019 здійснено розрахунки розміру шкоди, заподіяної лісу ДП «Мостиське військове лісництво» внаслідок незаконного вирубування дерев, загальна сума яких склала 577 284,15 грн.
Так, постанова Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» визначає порядок обчислення шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконного вирубування чи пошкодження дерев, незалежно від того чи мали такі події місце внаслідок протиправних дій чи протиправної бездіяльності, не звільняючи при цьому лісопорушників від відповідальності при наявності факту пошкодження природного стану дерев.
Також, з метою добровільного відшкодування вказаної шкоди Держекоінспекцією було надіслано відповідачу претензію, яку залишено без розгляду та задоволення, а шкода, заподіяна посадовими особами ДП «Мостиське військове лісництво» внаслідок незаконної вирубки дерев, до цього часу не відшкодована.
В матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем в порядку адміністративного судочинства дій посадових осіб Держекоінспекції щодо складання акту перевірки чи складання розрахунку розміру збитків.
Матеріали за наслідками перевірки, проведеної у ДП «Мостиське військове лісництво», складені посадовими особами Держекоінспекції у відповідності до вимог законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про охорону навколишнього природного середовища», Положення про територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 за № 312, і є чинними як на час звернення до суду із даним позовом, так і на момент ухвалення даного рішення.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів» підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів, зобов`язані, зокрема, забезпечувати збереження підросту не призначених для рубки дерев.
Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» від 10.12.2004 № 17, визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.
Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам (язичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами. При цьому, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу.
Протиправна поведінка - це протиправне, шкідливе діяння фізичної або юридичної особи, що тягне застосування правовідновлюючих заходів. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Протиправна поведінка найчастіше виражається в активних діях, які спричинили збитки в майновій сфері особи чи немайнових відносинах. При цьому, поведінка заподіювача шкоди може полягати не тільки в його активних діях, а й у бездіяльності. Бездіяльність визнається протиправною, якщо особа, яка зобов`язана вчинити певні дії, свідомо їх не виконує. Бездіяльність - це пасивна поведінка особи, яка проявилася в невиконанні нею дій, які вона повинна та могла в даній ситуації здійснити. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наслідки об`єктивно походять від певної дії чи бездіяльності).
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Отже, підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду.
Згідно з п.1.6 роз`яснень Вищого господарського суду України «Про деякі питання вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього середовища» від 27.06.2001 №02-5/744 вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 924/12/18, від 07.06.2019 у справі №914/1960/17, від 09.08.2018 у справі № 909/976/17, від 20.12.2018 у справі № 909/1193/17, від 22.07.2019 у справі №909/374/18 при вирішенні спорів про стягнення з постійних лісокористувачів шкоди, заподіяної самовільною порубкою дерев.
Наслідком протиправної поведінки відповідача є шкода, заподіяна лісу в результаті проведення вирубки дерев, не призначених у рубку. Така шкода перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із протиправною поведінкою відповідача, адже її заподіяння зумовлено невиконання ним обов`язкових умов щодо збереження лісу.
А тому, відповідач як постійний користувач несе цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства, що мало наслідком незаконну порубку дерев.
Доводи представника відповідача щодо того, що обліковані пні фактично походять із вибіркової рубки 2016 року, а також, що частина пнів 2021 року була понижена, не знайшли свого підтвердження доказами, які містяться в матеріалах справи. Відповідачем не обгрунтовано з посиланням на чинні нормативно-правовові акти, що регулюють ведення лісового господарства та проведення рубок, його право/дозвіл на «технічне пониження (обрізання) старих пнів» для забезпечення проїзду техніки. Такі дії не відносяться до виробничо-технологічних і можуть бути кваліфіковані як пошкодження або зміна первинних доказів на місці рубки. Якщо відповідач здійснював вибіркову рубку у 2016 році, він був зобов`язаний зафіксувати кількість пнів належним чином, а у 2021 році – забезпечити чітке розмежування пнів від різних рубок.
Крім того суд зазначає, що надане відповідачем наукове обґрунтування Національного лісотехнічного університету України, яке виконане та складене доцентом кафедри лісової таксації та лісовпорядкування НЛТУ України щодо законності проведення рубок (суцільна рубка головного користування) в умовах ДП «Мостиське військове лісництво» від 23.12.2021 не є експертним висновком у розумінні чинного законодавства, зокрема Закону України «Про судову експертизу», а відтак є неналежним доказом у даній справі.
Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що відповідачем, як постійним лісокористувачем, порушено норми Лісового кодексу України, що полягає у не забезпеченні охорони та збереження лісових насаджень, тобто, відповідач здійснив незаконне вирубування дерев у кількості 50 шт. поза межами дозволеної кількості рубки лісорубним квитком.
Відтак, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов`язків. Тобто, проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев).
Суд зауважує, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, як зазначено вище, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу.
Статтею 1192 Цивільного кодексу України визначено, що з урахуванням обставин справи суд, за вибором потерпілого, може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Розмір шкоди, заподіяний лісу, визначається на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».
Як зазначено вище, сума збитків, встановлена у розрахунку розміру шкоди, який складений Державною екологічною інспекцією у Львівській області, при цьому в матеріалах справи наявні усі необхідні відомості для встановлення дійсного розміру шкоди, заподіяної лісу.
У свою чергу, відповідачем не подано доказів на спростування саме тієї суми збитків, що зазначена в розрахунку позивача.
Із встановлених обставин справи вбачається, що відповідач як постійний користувач лісу не дотримався нормативно визначених правил щодо збереження лісу.
Абзацом 1 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
Пунктом 4 ч. 1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.
В даному випадку шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до спеціального фонду місцевого бюджету Шегинівської територіальної громади.
Згідно з положеннями ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Слід зауважити, що Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17. При цьому аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Верховний Суд неодноразово зазначав, що допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі №905/902/20 (п.6.27), постанови Верховного Суду від 31.05.2022 у справі №904/3242/18 (п.23), від 07.06.2022 у справі №922/605/15 (п.40.4), від 05.07.2022 у справі №904/3866/21 тощо).
Відтак, зважаючи на виявлені порушення норм природоохоронного законодавства, наслідково-причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, позивачем, як контролюючим органом, правомірно, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» розраховані збитки, спричинені незаконною порубкою дерев, в сумі 577 284,15 грн., та за наявністю достатніх правових підстав підлягають стягненню з відповідача.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, законними, не спростованими відповідачем, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на відповідача.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Державного підприємства «Мостиське військове лісництво» (81355, Львівська обл., Мостиський р-н, с. Боляновичі, вул. Підлісна, б. 1-А; ідентифікаційний код – 43073868) шкоду, завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 577 284,14 грн. до спеціального фонду місцевого бюджету Шегинівської територіальної громади (81321, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Шегині, вул. Героїв України, 184; ідентифікаційний код: 04369682; р/р: UA538999980333109331000013811, код класифікації доходів бюджету 24062100/грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності) з подальшим перерозподілом до бюджетів відповідних рівнів. 
3. Стягнути з Державного підприємства «Мостиське військове лісництво» (81355, Львівська обл., Мостиський р-н, с. Боляновичі, вул. Підлісна, б. 1-А; ідентифікаційний код – 43073868) на користь Державної екологічної інспекції у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, б. 98; ідентифікаційний код: 638057086; р/р: UA818201720343130003000080977 в ДКС України, м. Київ) сплачений судовий збір в розмірі 8 659,26 грн.
4. Видати накази згідно ст. 327 ГПК України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 23.07.2026.

Суддя Мазовіта А.Б.