ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року	Львів	Справа № 140/4455/25 пров. № А/857/39526/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді	Матковської З. М.	
суддів -	Гуляка В. В.	
 	Заверухи О. Б.	
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року у справі № 140/4455/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення (головуючий суддя першої інстанції Ксензюк А.Я., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Луцьк, дата складання повного тексту рішення 26 серпня 2025 року),-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі – відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 08.04.2025 №032950011620 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання призначити з 23.01.2025 року пенсію за віком на пільгових умовах роботи за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону №1058-IV з 23.01.2025 року, зарахувавши до загального страхового стажу періоди роботи з 02.07.1986 року по 13.06.1987 року, з 15.09.1987 року по 06.05.1988 року, з 27.08.1990 року по 28.01.1993 року, строкової військової служби з 14.05.1988 по 15.05.1990 року та до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періоди роботи з 13.07.1993 року по 17.07.1996 року, з 01.11.1996 року по 01.08.2000 року, з 18.10.2010 року по 10.12.2013 року, з 20.04.2015 року по 08.04.2019 року, з 04.02.2021 року по 30.12.2022 року та з 02.01.2023 року по 01.03.2025 року. 
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31.03.2025 звернувся до органів пенсійного фонду за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Заяву та додані до неї матеріали за принципом екстериторіальності було розглянуто ГУ ПФУ в Чернівецькій області та рішенням якого №032950011620 від 08.04.2025 відмовлено у призначенні пенсії. Причиною відмови вказано відсутність необхідного страхового та пільгового стажу, оскільки не зараховано період роботи та період проходження військової служби в російській федерації, а також період роботи довідки № 215/26.3-2024 від 27.11.2024, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Постанови № 637 та вказана в довідці назва посади не відповідає посадам, які зазначені в Постанові від 16 січня 2003 року № 36 i Постанові від 24.06.2016 № 46, а також відсутній перелік атестованих робочих місць до Наказу від 31.07.2020 №87.
Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, оскільки не зарахування у зв`язку з денонсацією угоди щодо пенсійного забезпечення стажу роботи чи заробітної плати за період чинності міжнародної угоди порушує конституційні принципи, а отже особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу. Інший підхід суперечить принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Тому право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди. несвоєчасне проведення атестації робочих місць на підприємствах не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальний захист та для відмови у зарахуванні спірного періоду моєї роботи підтвердженого належними доказами до пільгового стажу, а відтак, оскаржуване рішення і в цій частині не може бути таким, що прийнято обґрунтовано. З урахуванням наведеного, позивач заперечує проти такої відмови про призначення пенсії, тому звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року у справі № 140/4455/25 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 08.04.2025 №032950011620 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 02.07.1986 по 13.06.1987, з 15.09.1987 по 06.05.1988, з 27.08.1990 по 28.01.1993 та період проходження строкової військової служби в лавах Радянської Армії з 14.05.1988 по 15.05.1990 та зарахувати до пільгового страхового стажу за Списком №2 періоди роботи з 13.07.1993 по 17.07.1996, з 01.11.1996 по 01.08.2000, з 18.10.2010 по 10.12.2013, з 20.04.2015 по 08.04.2019, з 04.02.2021 по 30.12.2022 та з 02.01.2023 по 01.03.2025 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 31.03.2025.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судові витрати у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.
Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що періоди роботи з 02.07.1986 по 13.06.1987 та з 15.09.1987 по 06.05.1988 та з 27.08.1990 по 31.12.1991, а також період проходження військової служби з 14.05.1988 по 15.05.1990, оскільки заявник працював та проходив строкову військову службу на території російської федерації. Згідно пункту 2 ст.24.1 Закону №1058 періоди трудової діяльності до 01.01.1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державною пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом Міністрів України.
Періоди роботи в російській федерації з 01.01.1992 по 28.01.1993, оскільки припинена Угода про гарантії громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року в м. Москві. Починаючи з 19.06.2023 обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому незалежних держав та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюватиметься відповідно до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/договорів. На сьогодні така двостороння угода в галузі пенсійного забезпечення з російською федерацією відсутня.
За доданими документами до пільгового стажу не зараховано: періоди роботи згідно довідки №215/26,3-2024 від 27.11.2024, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Постанови №673 та вказана в довідці назва посади не відповідає посадам, які зазначені в Постанові від 16 січня 2003 року №36 і Постанові від 24.06.2016 №46, а також відсутній перелік атестованих робочих місць до Наказу від 31.07.2020 №87.
Апелянт вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, а доводи, викладені у адміністративному позові -необґрунтованими. У позивача відсутній необхідний страховий та пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надійшов. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно посвідчення №169 від 09.07.1993 у період з 08.02.1993 по 09.07.1993 навчався по професії електрогазозварювальник та йому рішенням кваліфікаційної комісії від 09.07.1993 встановлений четвертий тарифно-кваліфікаційний розряд по професії електрогазозварювальник.
31.03.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За принципом екстериторіальності заяву було розглянуто ГУ ПФУ в Чернівецькій області та рішенням №032950011620 від 08.04.2025 відмовлено в призначенні пенсії.
У спірному рішенні вказано, що страховий стаж позивача становить 26 років 04 місяці 23 дні. За результатами розгляду документів до страхового стажу не зараховано: періоди роботи з 02.07.1986 по 13.06.1987 та з 15.09.1987 по 06.05.1988 та з 27.08.1990 по 31.12.1991, а також період проходження військової служби з 14.05.1988 по 15.05.1990, оскільки заявник працював та проходив строкову військову службу на території російської федерації; періоди роботи в російській федерації з 01.01.1992 по 28.01.1993, оскільки припинена Угода про гарантії громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року в м. Москві.
До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідки №215/26,3-2024 від 27.11.2024, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Постанови №673 та вказана в довідці назва посади не відповідає посадам, які зазначені в Постанові від 16 січня 2003 року №36 і Постанові від 24.06.2016 №46, а також відсутній перелік атестованих робочих місць до Наказу від 31.07.2020 №87.
Не погодившись із зазначеним рішенням та діями пенсійного органу, позивач звернувся за захист своїх прав до адміністративного суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №032950011620 від 08.04.2025 є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно періоди роботи з 02.07.1986 по 13.06.1987, з 15.09.1987 по 06.05.1988, з 27.08.1990 по 28.01.1993 та період строкової військової служби з 14.05.1988 по 15.05.1990 підлягають до зарахування до загального страхового стажу, а періоди роботи з 13.07.1993 по 17.07.1996, з 01.11.1996 по 01.08.2000, з 18.10.2010 по 10.12.2013, з 20.04.2015 по 08.04.2019, з 04.02.2021 по 30.12.2022 та з 02.01.2023 по 01.03.2025 підлягають до зарахування до пільгового стажу за Списком №2.
Апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV, який набрав законної сили з 01.01.2004.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Судом першої інстанції встановлено, що із заявою про призначення/перерахунок пенсії позивач, звернувся до органу пенсійного фонду 31.03.2025, що не заперечується учасниками справи. 
Станом на дату звернення із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах вік позивача становив 55 років, що визнається відповідачем в оскаржуваному рішенні.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, страховий стаж заявника становить 26 років 04 місяці 23 дні, а пільговий стаж роботи за Списком №2 – не визначений, та за результатами розгляду документів, доданих до заяви:
до страхового стажу не зараховано:
періоди роботи з 02.07.1986 по 13.06.1987 та з 15.09.1987 по 06.05.1988 та з 27.08.1990 по 31.12.1991, а також період проходження військової служби з 14.05.1988 по 15.05.1990, оскільки заявник працював та проходив строкову військову службу на території російської федерації;
періоди роботи в російській федерації з 01.01.1992 по 28.01.1993, оскільки припинена Угода про гарантії громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року в м. Москві.
До пільгового стажу не зараховано:
періоди роботи згідно довідки №215/26,3-2024 від 27.11.2024, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Постанови №673 та вказана в довідці назва посади не відповідає посадам, які зазначені в Постанові від 16 січня 2003 року №36 і Постанові від 24.06.2016 №46, а також відсутній перелік атестованих робочих місць до Наказу від 31.07.2020 №87.
згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 :
02.07.1986 був прийнятий учнем станційного монтера АТС на період літніх канікул (запис №1);
01.09.1986 був переведений постійним учнем станційного монтера (запис №2);
15.05.1987 присвоєно кваліфікацію станційного монтера 3 розряду (запис №3);
13.06.1987 звільнений по статті 31 КЗоТ РСФСР (запис №4);.
15.09.1987 прийнятий автослюсарем 3 розряду (запис №5);
01.12.1987 у зв`язку з введенням нових тарифних умов оплати праці згідно постанови №1115 встановлено 3 розряд слюсаря (запис №6);
23.03.1988 переведено на посаду водія 3 класу (запис №7);
06.05.1988 звільнений за статте. 29 п.3 КЗоТ РСФСР (у зв`язку з призивом в Р.А.) (запис №8);
14.05.1988 по 15.05.1990 служба в рядах Радянської Армії (запис №9);
27.08.1990 прийнятий водієм 3 клас (запис №10);
19.09.1990 переведений машиністом 4 розряду (запис №11);
01.12.1991 переведений водієм 3 класу (запис №13);
28.01.1993 звільнений по статті 31 КЗоТ РСФСР (за власним бажанням) (запис №14).
Приписами абз.1 п.3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідач зазначає причину відмови те, що з 19.06.2023 для України припинено дію Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, у зв`язку з як зазначає відповідач стаж роботи зараховується тільки по 31.12.1991 рік.
13.03.1992 між країнами СНД укладено Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення. У преамбулі зазначено, що Уряди держав учасниць уклали цю Угоду: «виходячи з необхідності захисту прав громадян у галузі пенсійного забезпечення, усвідомлюючи, що кожна держава - учасниця Співдружності повинна нести безпосередню відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, визнаючи, що держави - учасниці Співдружності мають зобов`язання щодо непрацездатних осіб, які отримали право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження до складу СРСР і реалізують це право на території держав - учасниць Угоди, визнаючи необхідність неухильного дотримання зобов`язань за міжнародними угодами, укладеними СРСР з питань пенсійного забезпечення».
Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Вірно зазначив суд першої інстанції, що закон не має зворотної дії в часі. До того ж не зарахування стажу роботи чи розмірів заробітної плати в період чинності міжнародної угоди, осіб які працювали за межами України, у зв`язку з денонсацією угоди щодо пенсійного забезпечення з державами, - є неприпустимим та порушує конституційні принципи. Так, працюючи за межами України, особа мала легітимні очікування щодо її пенсійного забезпечення.
Щодо доводів пенсійного органу про неможливість зарахування періоду проходження військової служби з 14.05.1988 по 15.05.1990.
Відповідач не врахував до стажу позивача період проходження строкової військової служби, оскільки дата початку проходження військової служби не завірено печаткою.
Частиною другою статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Жодних підстав вважати військовий квиток недійсним чи підробленим не вбачається. Всі записи завірено підписами військового комісару та командира військової частини та печатками військової частини, а тому підстав ставити під сумнів відомості, що містяться у військовому квитку не вбачається.
Законодавство колишнього СРСР і чинне законодавство України передбачають зарахування періоду проходження військової служби до різних видів трудового стажу, але при цьому як законодавство, що діяло на момент служби позивача в армії, так і чинне законодавство містять особливі умови для зарахування служби в армії до пільгового стажу.
Згідно відомостей військового квитка серії НОМЕР_2 , копія якого наявна в матеріалах справи, позивач з 14.05.1988 по 15.05.1990 проходив службу в Радянській Армії. Також, трудова книжка містить інформацію про дату призову (зарахування) 14.05.1988 та дату звільнення зі служби 15.05.1990 (запис №9)
Запис про початок проходження позивачем військової служби завірений підписом, вказані записи між собою пов`язані хронологічно, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку із чим, відсутні підстави для відмови у зарахуванні вищезазначеного періоду проходження військової служби до стажу позивача.
Період проходження строкової військової служби з 14.05.1988 по 15.05.1990 роки підлягає зарахуванню позивачу до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії.
Крім того, ГУ ПФУ в Чернівецькій області рішенням №032950011620 від 08.04.2025 було відмовлено ОСОБА_1 у врахуванні до пільгового стажу періоду роботу згідно довідки №215/26.3-2024 від 27.11.2024, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Постанови №637 та вказана в довідці назва посади не відповідає посадам, які зазначені в Постанові №36 від 16.01.2003 і Постанові №46 від 24.06.2016, а також відсутній перелік атестованих робочих місць до Наказу №87 від 31.07.2020.
Частиною 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
В силу пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності трьох обов`язкових умов у сукупності: зайняття повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України; атестація робочих місць; досягнення 55 років для чоловіків і при стажі роботи не менше 30 років (з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років) у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. 
Згідно трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , встановлено наступні обставини: 20.04.2015 позивача було прийнято електрозварником VI розряду нижнього складу на період відпустки основного працівника в ДП «Маневицький лісгосп» (запис №39); 20.04.2015 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 (запис №40); 27.06.2018 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 (запис №41); 08.04.2019 переведений електрозварником цеху деревообробки (запис №42); 04.01.2021 переведений електрозварником транспортного цеху (запис №43); 04.01.2021 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 (запис №44); 30.12.2022 звільнено з роботи згідно п.5 статті 36 КЗпП України (по переведенню в філію Маневицького ЛГ ДП «Ліси України» (запис №45). 02.01.2023 прийнятий в порядку переведення електрогазозварником автогаража (запис №46); 03.01.2023 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 (запис №47); 31.12.2024 звільнений з роботи згідно п.5 статті 36 КЗпП України (по переведенню в філію «Поліський лісовий офіс» (запис №48).
Згідно посвідчення №169, виданого ОСОБА_1 , встановлено, що з 08.02.1993 по 09.07.1993 позивач навчався по професії електрогазозварника та рішенням кваліфікаційної комісії від 09.07.1993 протоколом №18 йому присвоєно четвертий розряд.
Рішенням кваліфікаційної комісії (екзаменаційної) ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію електрозварника ручного зварювання 6-го розряду на підставі протоколу кваліфікаційної комісії №52 від 17.04.2008.
Разом із заявою про призначення пенсії позивач надав органу пенсійного забезпечення довідку №215/26.3-2024 від 27.11.2024 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії. Вказані у вищезгаданій довідці періоди роботи підтверджено і трудовою книжкою серії НОМЕР_3 .
Зі змісту вказаної довідки слідує, що позивач працював повний робочий день в ДП «Маневицьке лісове господарство» з 20.04.2015 по 08.04.2019, з 04.02.2021 по 30.12.2022 в філії «Маневицьке лісове господарство» ДП «Ліси України» працює з 02.01.2023 по даний час (сім років дев`ять місяців чотирнадцять днів) на виробництві зі шкідливими умовами праці на посаді електрогазозварника, що передбачено Списком №2 розділом 33. 
Крім того у довідці зазначено про те, що наказом №119 від 10.06.2013 було проведено атестацію робочих місць та робоче місце №1 має право на пільгову пенсію по Списку №2 згідно Протоколу №2 засідання атестаційної комісії від 26.06.2013; наказом №143 від 06.06.2018 було проведено атестацію робочих місць та робоче місце №1 має право на пільгову пенсію по Списку №2 згідно Протоколу №1 засідання атестаційної комісії від 06.06.2018; наказом №70 від 16.07.2020 було проведено атестацію робочих місць та робоче місце №3 має право на пільгову пенсію по Списку №2 згідно Протоколу №2 засідання атестаційної комісії від 30.07.2020.
Довідка надана позивачем містить всі необхідні реквізити з яких орган пенсійного забезпечення міг самостійно встановити періоди роботи, характер виконуваної роботи, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №032950011620 від 08.04.2025 є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно періоди роботи з 02.07.1986 по 13.06.1987, з 15.09.1987 по 06.05.1988, з 27.08.1990 по 28.01.1993 та період строкової військової служби з 14.05.1988 по 15.05.1990 підлягають до зарахування до загального страхового стажу, а періоди роботи з 13.07.1993 по 17.07.1996, з 01.11.1996 по 01.08.2000, з 18.10.2010 по 10.12.2013, з 20.04.2015 по 08.04.2019, з 04.02.2021 по 30.12.2022 та з 02.01.2023 по 01.03.2025 підлягають до зарахування до пільгового стажу за Списком №2.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року у справі № 140/4455/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	О. Б. Заверуха