Справа № 674/832/26
Провадження № 2/674/850/26

РІШЕННЯ
іменем України 

07 липня 2026 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Барателі Д.Т., за участі секретаря судового засідання Бойчук С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 28369,60 грн),
в с т а н о в и в :
До Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (далі – позивач) до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 28 369,60 грн за договором про відкриття кредитної лінії № 1591-4261 від 21.08.2025 (далі – кредитний договір), а також судовий збір у сумі 2 662,40 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що унаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором у нього перед позивачем як кредитодавцем утворилась заборгованість за основною сумою кредиту, процентами за користування кредитом, комісією за видачу кредиту та процентами річних за ст. 625 ЦК України.
Як правову підставу для звернення до суду позивач зазначає норми Цивільного кодексу України щодо обов`язковості умов укладених договорів та обов`язковості виконання боржником узятих на себе зобов`язань за договором, а також норми Закону України "Про споживче кредитування" і Закону України "Про електронну комерцію" щодо порядку укладення договорів в електронній формі.
Разом із поданням позову представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі.
Ухвалою від 06.05.2026 Дунаєвецький районний суд Хмельницької області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у цій справі, ухваливши проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
21.08.2025 між позивачем та відповідачем в електронній формі, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором на офіційному веб-ресурсі кредитодавця, укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1591-4261 (далі – кредитний договір), за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 8 000,00 грн строком на 365 календарних днів з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,00 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору та 0,74 % за кожен день користування кредитом у подальший період і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення кредиту (до тієї з дат, яка настане раніше). Відповідач отримав кредитні кошти 21.08.2025 на банківську картку, реквізити якої самостійно вказав позивачу, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та квитанцією про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи.
Кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають єдиний договір, з умовами якого відповідач був ознайомлений до його укладення, що відповідач підтвердив введенням одноразового ідентифікатора при підписанні договору 21.08.2025.
Згідно з п. 4.14 кредитного договору строк кредитування становить 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту відповідачу, а дата повернення кредиту визначена 20.08.2026. Пунктом 4.14 договору прямо передбачено, що продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається, а таке продовження можливе виключно за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди. Матеріали справи не містять відомостей про укладення такої додаткової угоди, а розрахунок заборгованості складено позивачем станом на 02.03.2026, тобто в межах первісного строку кредитування. За таких обставин підстав для оцінки правомірності нарахування процентів за межами строку кредитування немає, оскільки period нарахування процентів повністю припадає на строк дії договору.
У результаті невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у нього перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 02.03.2026 становить 28 369,60 грн, з яких: 8 000,00 грн – заборгованість за основною сумою кредиту; 15 169,60 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом; 1 200,00 грн – заборгованість за комісією за видачу кредиту; 4 000,00 грн – заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ст. 89 ЦПК України.
Досліджуючи надані позивачем докази, суд виходив з такого.
За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та квитанцією про перерахування коштів.
Відповідач, отримавши кредитні кошти, був зобов`язаний в силу ст. 629, 1054 ЦК України повернути кредит та сплатити проценти на умовах та у строк, передбачені договором. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань. Суду не надано доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України.
Щодо розміру процентної ставки за кредитним договором суд зазначає таке. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" (доповнена Законом України № 3498-IX від 22.11.2023) максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %, а протягом перехідного періоду становив 2,5 % (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно), 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно) та 1 % (з 21.08.2024 включно і надалі). Кредитний договір укладено 21.08.2025, тобто в період, коли максимальний розмір денної процентної ставки становив 1 %. Денна процентна ставка за кредитним договором, обчислена відповідно до Методики Національного банку України, становить 0,918 %, що не перевищує встановленого законом максимуму. За таких обставин нарахування позивачем процентів за ставками 1,00 % (протягом перших 180 календарних днів) та 0,74 % (у подальший період) відповідає вимогам закону та є правомірним.
Оцінюючи правомірність нарахування позивачем процентів річних на підставі ст. 625 ЦК України в сумі 4 000,00 грн, суд виходить з такого.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим суд зазначає, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (доповнено Законом України № 2120-IX від 15.03.2022) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Як убачається з розрахунку заборгованості, позивач нарахував проценти річних за ст. 625 ЦК України за період з 11.09.2025, тобто за період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та неодноразово продовженого. Посилання позивача в позовній заяві на те, що п. 6 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" (у редакції Закону № 3498-IX) поширює звільнення від відповідальності лише на договори, укладені до 23.01.2024, суд відхиляє, оскільки зазначена норма спеціального закону регулює інше коло правовідносин і не скасовує та не обмежує дії п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України – самостійної загальної норми, застосування якої законодавець не обумовлює датою укладення кредитного договору, а пов`язує виключно з періодом прострочення виконання грошового зобов`язання під час дії воєнного стану.
Застосування відповідальності за ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин виключається, а тому заявлені позивачем до стягнення проценти річних за ст. 625 ЦК України в сумі 4 000,00 грн задоволенню не підлягають. Штрафних санкцій (неустойки, пені, штрафу) позивач до стягнення не заявляв.
Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у наступному розмірі: основний борг – 8 000,00 грн, проценти за користування кредитом – 15 169,60 грн, комісія за видачу кредиту – 1 200,00 грн, загалом 24 369,60 грн. У решті позовних вимог (проценти річних за ст. 625 ЦК України в сумі 4 000,00 грн) слід відмовити з огляду на наведені вище обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Як убачається з матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2 662,40 грн, розрахований виходячи з ціни позову 28 369,60 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково у сумі 24 369,60 грн, що становить 85,9004 % від заявленої суми, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме у сумі 2 287,01 грн.
Щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн суд зазначає таке. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
08.04.2026 між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Правовий баланс" укладено договір про надання професійної правничої допомоги, за умовами якого розмір гонорару за підготовку позовної заяви є фіксованим і складає 5 000,00 грн. На підтвердження понесення таких витрат позивачем надано зазначений договір та рахунок-фактуру № Р-0002675 від 21.04.2026 на суму 5 000,00 грн за підготовку позовної заяви у цій справі.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та їх пропорційності складності справи, суд враховує, що ця справа є малозначною і розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а обсяг наданої правничої допомоги обмежується підготовкою позовної заяви за фіксованим гонораром. З урахуванням наданих доказів суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн відповідають критеріям реальності та розумності їх розміру.
Разом з тим, оскільки позовні вимоги задоволено частково, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме у сумі 4 295,02 грн.
Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, 19, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 258-260, 263-265, 274-277, 279 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 205, 509, 525, 526, 527, 529, 530, 610-612, 617, 625, 627-629, 1048, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", Законом України "Про електронну комерцію", суд, –
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" заборгованість за кредитним договором № 1591-4261 від 21.08.2025 у сумі 24 369,60 грн, з яких:
-8 000,00 грн основного боргу;
-15 169,60 грн процентів за користування кредитом;
-1 200,00 грн комісії за видачу кредиту.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 287,01 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" витрати на правничу допомогу у сумі 4 295,02 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Повний текст рішення складено та підписано 07 липня 2026 року.

Суддя Давид БАРАТЕЛІ