Справа № 702/376/26
Провадження № 2/702/529/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.08.2026 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі
головуючої судді Барської Т.М.,
секретар судового засідання Карабань З. І.,
представник позивача, відповідач не з`явилися, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
22.04.2026 товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі по тексту також ТОВ «Фінпром Маркет», позивач, фактор), в інтересах якого діє представник Ткаченко Ю.О., звернулося до суду з вимогою до відповідача ОСОБА_1 (далі по тексту також відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 23984,00 грн., сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2662,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 13.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений Договір про надання коштів у кредит №45594971.
Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, і за його умовами ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає відповідачу кредит в сумі 8000,00 гривень строком на 14 днів (з 13.10.2025 по 26.10.2025) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,25% в день, комісія за надання кредиту складає 10,50% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 840,00 гривень. 
Позивач стверджує, що кредитодавець виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в сумі 8000,00 грн шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи ТОВ «Європейська платіжна система», оскільки компанія позичальник не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються.
За доводами позивача заборгованість відповідача складає 23984,00 грн, з яких 8000,00 грн - основного боргу; 280,00 грн - боргу за відсотками; 840,00 грн - сума заборгованості за комісією; 14 864,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою.
25.02.2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладений Договір факторингу №25/02/26, відповідно до умов якого останній набув права грошової вимоги до фізичних осіб боржників у тому числі за Договором №45594971 від 13.10.2025.
Відповідно до Реєстру прав вимог №2 від 25.02.2026 до Договору факторингу №25/02/26 до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 23984,00 грн, з яких 8000,00 грн основного боргу, 280,00 грн боргу за процентами, 840,00 грн. комісії, 14 864,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
Постановленою 24.04.2026 ухвалою у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін і відповідачу визначений термін на подання відзиву на заявлену вимогу, задоволене клопотання позивача про витребування доказів.
Представник позивача у судове засідання не з`явився про дату, час та місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку, просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явився, в силу вимог ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем його проживання, правом на надання відзиву на позов не скористався.
Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення засідання судом не встановлено, розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову, продовжений.
Оскільки розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.
Згідно зі ст.129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.
Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.
Нормами ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
У свою чергу суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Крім того, ч.2 ст.13 ЦПК України, яка регламентує диспозитивність цивільного судочинства, визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідженням паперової копії Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45594971 суд встановив, що 13.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладений означений правочин, який відповідач підписав електронним підписом шляхом відтворення одноразового ідентифікатора 78300. 
Зі сторони позикодавця Договір підписаний електронним підписом виконавчого директора 18485 (а.с.15).
За умовами пунктів 2.1, 2.2. цього Договору №45594971 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалося передати у власність ОСОБА_1 грошові кошти на погоджений строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника з використанням реквізитів його електронного платіжного засобу в сумі 8000,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредитування, або достроково, та сплатити проценти за користування ними.
Розділом 2 Договору сторони обумовили такі параметри та умови надання грошових коштів у кредит:
сума кредиту 8000,00 гривень;
строк кредитування/строк договору 14 днів (дата надання 13.10.2025, а дата повернення - 26.10.2025) ;
процентна ставка/день 0,250% (фіксована); 
комісія за надання кредиту 10,50% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 840,00 грн.)
процентна ставка за понадстрокове користування позикою (його частиною) 4,00% в день;
пеня 4%/ день; 
орієнтовна реальна річна процентна ставка 3860,16 %;
орієнтовна загальна вартість кредиту 9120,00 грн;
загальні витрати за кредитом 1120,00;
денна процентна ставка 1,000% в день.
Розділи 4,5 Договору містять умови щодо порядку надання кредиту та технології укладення Договору і створення електронних підписів сторонами правочину, а розділ 7 - умови продовження строку кредитування.
Згідно з п.6.1, 6.2 Договору проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за Договором. За надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником в останній день користування кредитом.
Паперова копія електронного додатку №1 до Договору позики №45594971 від 13.10.2025 під назвою «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит» містить дату видачі кредиту 13.10.2025 та дату виконання зобов`язання з його повернення - 26.10.2025; загальну вартість кредиту, яка становить 9120,00 грн., з яких 8000,00 грн. сума кредиту за Договором і 280,00 грн. - процентів за користування кредитом, 840,00 грн. комісії за надання кредиту (а. с. 14).
Додаток №1 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 78300 та електронним підписом виконавчого директора 78300 (а.с.14).
З копії довідки про ідентифікацію суд з`ясував, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора 78300, час відправки якого позичальнику 13.10.2025 о 02:33:26, електронна пошта teplotexprom@gmail.com. Окрім того, відповідач пройшов ідентифікацію за посередництва системи BankID НБУ 11.10.2025 о 13:24:20 (а.с.16).
Відповідно до копії довідки №КД-000047921 від 09.03.2026 та копії платіжної інструкції/операції № 760ba7dd-96a3-466c-9a9a-96a5849ad910 13.10.2025 на карту (маска карти № НОМЕР_1 ) для одержувача ОСОБА_1 перераховано 8000,00 грн (а.с.17, 18).
Витребувані судом інформація АТ КБ «ПриватБанк» та виписка за період з 13.10.2025 - 16.10.2025 підтверджують, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , банком емітована банківська карта № НОМЕР_3 і на цю картку 13.10.2025 зараховані кошти в сумі 8000,00,00 гривень (а.с.67-73).
За змістом укладеного 25.02.2026 Договору факторингу №25/02/26 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як клієнт, зобов`язалося відступити ТОВ «Фінпром Маркет», як фактору, права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався такі права вимоги прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений Договором спосіб (а.с.27-30).
Перехід права вимоги від клієнта до фактора відбувається в день підписання сторонами Договору факторингу відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває щодо них усіх прав в обсязі і на умовах, які існували на момент такого переходу.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №2 до Договору факторингу №25/02/26 від 25.02.2026 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 23984,00 грн., яка складається з основного боргу в сумі 8000,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 280,00 грн., 840,00 грн боргу за комісією за надання кредиту; 14 864,00 грн. заборгованості за пенею/неустойкою (а.с.31-32).
Згідно з платіжних інструкцій кредитового переказу коштів №579945926.1 від 26.02.2026, №579945969.1 від 09.03.2026 та №579946011.1 від 20.03.2026 ТОВ «Фінпром Маркет» перерахувало на користь ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» 3 126 926,68 грн. як часткову оплату за Договором факторингу №25/02/26 від 25.02.2026 згідно з Реєстром прав вимог №2 від 25.02.2026 (а.с.32 на звороті, 33).
За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за Договором № 45594971 від 13.10.2025 станом на 28.02.2026 становить 23984,00 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням 8000,00 грн., борг за процентами 280,00грн., 840,00 грн борг за нарахованою комісією за надання кредиту та 14 864,00 грн. заборгованість за пенею/неустойкою.
Розрахунок позивача первісного кредитора містить відомості про сплату відповідачем на користь ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» 02.11.2025 1136,00 гривень, які враховані як сплачена пеня (а.с.25 зворот - 26).
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за Договором № 45594971 від 13.10.2025, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За приписами ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно із частиною першою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог частини першої ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За нормою ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 13.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладений Договір №45594971, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора 78300, відповідно до умов якого позичальнику наданий кредит в розмірі 8000,00 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у Кредитному договорі таких умовах: строк кредитування - 14 днів, процентна ставка - 0,25%/день (фіксована).
Зазначений правочин вчинений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Стороною відповідача обставина укладання відповідного Кредитного договору в електронній формі не заперечується.
Згідно Договору факторингу №25/02/26 від 25.02.2026, Реєстру прав вимоги №2 до Договору факторингу №25/02/26 від 25.02.2026 до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором № 45594971 від 13.10.2025.
Відтак, ТОВ «Фінпром Маркет» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № 45594971 від 13.10.2025.
Доказів на підтвердження того, що позичальник ОСОБА_1 належним чином, в повному обсязі, виконав кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора суду не надано.
Оцінюючи доводи позивача в частині розміру заборгованих сум, суд враховує, що відповідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Законодавець установив, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» передбачав, що позичальник також звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) та інших платежів за прострочення у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 цей пункт був виключений із Закону «Про споживче кредитування». Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Виключення Законом України № 3498-IX із Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» пункту 6-1 не дає підстав для висновку про те, що законодавець у такий спосіб відновив можливість стягнення пені за невиконання чи неналежне виконання умов договору про споживче кредитування під час воєнного стану, оскільки залишається чинною кореспондуюча цьому положенню норма п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.
Крім того, слід виходити із принципу верховенства права та системного тлумачення законодавства - норми Цивільного кодексу України мають вищу юридичну силу, ніж положення спеціального закону, що підтверджує пріоритетність застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Отже, під час дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення чи скасування відсутні правові підстави для нарахування та стягнення пені чи штрафів за кредитними договорами.
За наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача пені/неустойки суперечить імперативним приписам вимог діючого цивільного законодавства, а тому задоволеною бути не може.
Окрім того, сплачені відповідачем 02.11.2025 первісному кредитору 1136,00 гривень, які останнім враховані як пеня/неустойка, суд, керуючись нормами ст. 534 ЦК України, за змістом якої у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом , 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу, враховує як виконане зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту та тіла кредиту.
Отже, зважаючи на встановлені обставини та їх нормативно - правове обгрунтування, заявлені позивачем вимоги підлягають до часткового задоволення і з відповідача підлягає стягненню заборгованість за основним зобов`язанням в сумі 7984,00 гривень, оскільки борг за процентами за користування кредитом та комісію відповідач сплатив 02.11.2025:
280,00+840,00=1120,00 грн., 1136,00-1120,00=16,00, 8000,00-16,00=7984,00.
Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути у відшкодування сплаченого судового збору 886 гривень 31 копійку (2662,40х33,29%).
За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник позивача надав копії таких доказів: договору № 25-08/25/ФП від 25.08.2025, що укладений між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю. О. про надання правничої допомоги, акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, в якому, зокрема передбачене надання правничої допомоги у спірних правовідносинах з ОСОБА_1 , платіжної інструкції кредитового переказу коштів №579946019.1 від 25.03.2026, яким підтверджене перерахування адвокату Ткаченко Ю.О. 175500,00 гривень як оплату за договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП, ордеру на надання правничої допомоги серії АХ №1287257 від 03.09.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099, витягу з Акту №10ФП, за змістом якого надана правнича допомога адвокатом Ткаченко Ю.О. у справі за вимогами до ОСОБА_1 складає 4500,00 гривень.
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, потрібних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта - шоста статті 137 ЦПК України).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України).
Пункт 3 частини 2 ст. 141 ЦПК України унормовує, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги до ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково (33,29%), то з останнього на користь позивача підлягають стягненню витрати за надану правничу допомогу в сумі 1498,05 гривень (4500,00х33,29%).
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280-283, 287 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за Договором надання коштів у кредит ( з комісією за надання кредиту) №45594971 задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» 7984 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок за Договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45594971 від 13.10.2025.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судовий збір у розмірі 886 гривень 31 копійка та 1498 гривень 05 копійок витрат на правову допомогу.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» місцезнаходження вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, 08205, код ЄДРПОУ 43311346.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Суддя Тетяна БАРСЬКА