Справа №345/2616/26 
Провадження № 2/345/2167/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е
20.07.2026 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Миговича О.М. розглянувши в залі суду в м. Калуш в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача:
30.04.2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Позов мотивовано тим, що 20.01.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено Договір № 2413932 (далі Договір).
Відповідно до умов договору розмір (сума) кредиту становить 8 000,00 грн. Нарахування Кредитором процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування, з дати надання кредиту до його повного повернення на залишок фактичної заборгованості від наданої суми кредиту. Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених пунктами 1.6.-1.8. Кредитного договору. Строк дії Договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 (одного) календарного року.
27.12.2022 укладено договір №ФК27-12/22/1 відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2413932.
01.12.2025 укладено договір № 01-12/25 відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2413932.
Загальний розмір заборгованості щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом за Договором №2413932 від 20.01.2022, що підлягає стягненню з позичальника до розрахунку заборгованості, становить 13 576,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) становить 8 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5576,00 грн.
Ураховуючи невиконання ОСОБА_1 умов договору, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за Договором №2413932 від 20.01.2022 у загальному розмірі 13 576,00 грн, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 622,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 000,00 грн.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 04.05.2026 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.
У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України.
Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом:
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.01.2022 товариство з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір про фінансовий кредит № 2413932, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора В-249760.
Згідно з 1.1-1.14 договору кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим Договором.
Розмір (сума) кредиту: 8 000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів (основний строк, Строк А). Термін (дата) повернення кредиту 19.02.2022.
З 1-го по 30-й день Позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1,9900%.
Сторони домовилися, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання Позичальником в повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно з п. 1.6 та повернення Кредиту у визначений в п. 1.5 термін (після спливу Строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 30 календарних днів (Строк Б, пролонгований строк), а зазначена в п. 1.5 Договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку (Строку Б) Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожний день пролонгованого строку.
Тип процентної ставки у пунктах 1.6, 1.7: фіксована. Строк дії Договору: до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 (одного) календарного року. На дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 29 653,85%, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 12 776,00 грн. У випадку настання умов, передбачених у п. 1.7 договору, орієнтовна ефективна річна процентна ставка становитиме 17845,46%, орієнтовна загальна вартість кредиту становитиме 18 776,00 грн. Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Кредитодавець надає позичальнику фінансовий кредит у формі грошових коштів у національній валюті України шляхом видачі з каси кредитодавця або іншим шляхом перерахування кредитних коштів на банківську карту позичальника після підписання сторонами Договору. Реквізити банківської карти позичальника для перерахування кредиту кредитодавцем: 545708хххххх9544 (пункти 2.1-2.3 договору).
20.01.2022 на картку отримувача 545708хххххх9544 перераховано 8 000,00 грн за кредитним договором № 2413932 від 20.01.2022, що підтверджується квитанцією № 61363763.
Відповідно до заявки на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 20.01.2022 відповідач ознайомлений та розуміє, що на підставі цієї заявки у майбутньому можуть бути укладені кредитні договори з ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» зокрема, як у письмовій, так і у формі електронного договору з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи.
Також відповідачем підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора В-249760 Паспорт споживчого кредиту, згідно з яким загальні витрати за кредитним договором становлять 4776,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом – 12776,00 грн, процентна ставка, відсотків річних – 726,35 грн, реальна річна процентна ставка, відсотків річних становить 29 653,85 грн. Графік платежів, затверджений додатком 1 до цього паспорту.
Норми права, які були застосовані судом.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За частинами 8, 12 статті 11 цього Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У статті 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, кредитний договір № 2413932 від 20.01.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі.
ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» умови кредитного договору виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 8 000,00 грн, що підтверджується квитанцією №61363763.
Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 2413932 від 20.01.2022 року належним чином не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість, яка відповідно до здійсненого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» розрахунку становить 13 576,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) становить 8 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5576,00 грн.
За умовами п. 3.2.4 договору передбачено право ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» як позикодавця відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника.
Суд встановив і те, що між товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №ФК27-12/22/1 від 27.12.2022, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за основними зобов`язаннями в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
01 грудня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС`та товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір факторингу № 01-12/25 згідно з яким ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» відступає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим Договором ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», а ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» приймає належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» права вимоги до боржників, зазначені у Реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 01-12/25 від 01 грудня 2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2413932 від 20.01.2022 року на загальну суму 13 576,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) становить 8 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5576,00 грн.
Після отримання права вимоги до відповідач за кредитним договором № 2413932 від 20.01.2022 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» жодних нарахувань не здійснювало.
Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Так, відповідно до частин 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У частині першій статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
За ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У частині 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Надані позивачем розрахунки заборгованості за договором, у ході розгляду справи відповідач не оспорив.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідачка порушує зобов`язання за зазначеним договором.
За ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Мотиваційна оцінка та висновки суду.
Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно з матеріалами справи має заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», яке є правонаступником кредитодавця.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав доказів повернення кредиту, так само як і альтернативного розрахунку заборгованості, суд доходить висновку про необхідність стягнення з останнього на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2413932 від 20.01.2022 року у загальному розмірі 13 576,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) становить 8 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 5576,00 грн.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2 622,40 грн, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу.
Згідно з частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучені такі докази: правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 адвокатом адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» згідно з заявкою на надання юридичної допомоги №2294 від 02.03.2026.
Відповідно до витягу з Акту № 31 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026 року між ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» та АО «Лігал Ассістанс» погоджено надання правових послуг: надання усної консультації з вивченням документів 2 год вартістю 3 000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 год вартістю 6 000 грн. Всього 9000 грн.
У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом встановлено, що сума витрат відповідно до акту про надання юридичної допомоги становить 9 000 гривень, однак беручи до уваги складність справи, об`єм позовної заяви, вважає заявлені витрати на правову допомогу завищеними.
З урахуванням складності справи та виконаних робіт адвокатом, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до суми 3 000 гривень, яка відповідає розумному розміру.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 288, 354 ЦПК України, статтями 4, 10, 76, 133, 247, 259, 264, 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (ЄДРПОУ 42640371) місцезнаходження: місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, заборгованість за Договором №2413932 від 20.01.2022 в розмірі 13 576,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн та 3000,00 грн витрат занадання професійної правничої допомоги.
За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: