КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року справа № 340/4110/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі – Управління) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду зі заявою до відповідача про визнання протиправним і скасування рішення від 09 вересня 2025 року, яким відмовлено у переведенні на виплату пенсії за втратою годувальника. 
Водночас просила суд зобов`язати Управління перевести на виплату пенсії по втраті годувальника. 
Пояснила, що після смерті чоловіка набула право на пенсію по втраті годувальника. 
Управління заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.46-48).
Пояснило, що страховий стаж менший 32 років. 
23 червня 2026 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.39-40).
Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, з 29 січня 2016 року позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – Управління 2) і отримує пенсію за віком (а.с.18, 46-48).
Проживає на території Кіровоградської області (а.с.14).
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8-9).
06 листопада 1982 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 уклали шлюб (а.с.15).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с.16).
22 листопада 2023 року позивачка набула статус дружини померлого громадянина з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1), смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою (а.с.13). 
07 серпня 2025 року позивачка подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – Управління 3) заяву про перехід на пенсію за втратою годувальника (а.с.53). 
Управління 3 надіслало заяву до Управління 2 (а.с.27).
За принципом екстериторіальності заяву передано на розгляд Управління.
09 вересня 2025 року відповідач відмовив у задоволенні заяви (а.с.28).
Підстава – страховий стаж менше 32 років.
Управління не надіслало позивачці копію рішення.
Копію рішення ОСОБА_1 отримала 30 січня 2026 року, яку надіслало Управління 2 на її вимогу (а.с.26, 30, 38).
Позов подано до суду 16 червня 2026 року (а.с.35).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи. 

Перш за все, ОСОБА_1 не пропустила 6-ти місячного строку звернення до суду, який встановлено приписами частини 2 статті 122 КАС України, оскільки про існування рішення відповідача дізналася 30 січня 2026 року. 
Приписами частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції на 07 серпня 2025 року (день подання заяви про перехід на інший вид пенсії)) (далі – Закон) встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Таке право особа реалізує шляхом подання відповідної заяви.
Позивачка подала таку заяву. 
На день подання заяви про перехід на інший вид пенсії ОСОБА_1 виповнилось 60 років. 
Позивачка перебувала на утриманні чоловіка, оскільки сума його пенсії по інвалідності (2 група (інвалід війни)) перевищувала в більш як 10 разів суму її пенсії за віком (41203,42 грн і 3038 грн) (а.с.17, 23-24, 29).
Інвалідність встановлено 20 травня 1991 року і пов`язана з проходженням військової служби, під час якої ліквідовував наслідки аварії на ЧАЕС (а.с.23).
ОСОБА_3 помер від захворювання, яке пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.13).
Приписами частини 1 статті 36 Закону встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Приписами пункту 1 частини 2 статті 36 Закону визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Приписами частини 1 статті 26 Закону передбачено, що пенсійний вік становить 60 років. 
Отже, для вирішення питання про набуття права на пенсію за втратою годувальника не треба було керуватись величиною страхового стажу ОСОБА_1 .
Позивачка набула право на пенсію за втратою годувальника, оскільки досягла віку 60 років, перебувала на утриманні годувальника, який був пенсіонером. 
Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність і скасування рішення відповідача.
Захист порушеного права полягає у зобов`язанні Управління призначити ОСОБА_1 пенсію за втратою годувальника на підставі заяви від 07 серпня 2025 року. 
Таким чином позов належить задовільнити.
Судові витрати становлять сплату судового збору у сумі 1331,50 грн (а.с.34).
Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов ОСОБА_1 . 
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 09 вересня 2025 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про перехід на пенсію за втратою годувальника від 07 серпня 2025 року. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняти рішення про перехід ОСОБА_1 на пенсію за втратою годувальника, яким був ОСОБА_3 , на підставі заяви від 07 серпня 2025 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (код 13559341; вул.О.Ольжича,7 м.Житомир Житомирська область) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати у сумі 1331,50 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ