Дата документу  Справа № 336/3086/26

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №336/3086/26     Головуючий в 1 інст.Боєв Є.С.
Провадження №33/807/1031/26     Доповідач в 2 інст.Сінєльнік Р.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2026 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Сінєльніка Р.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Казбулатової О.М. (з урахуванням додаткових пояснень) на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.
Стягнуто ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 гривень.

Згідно з постановою суду, 28.03.2026 року о 22 год. 26 хв. у с. Новотаврічеське, вул. Центральна, буд.1, ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Про заборону подальшого руху попереджений. Автомобіль залишений на місці зупинки.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд розглянув справу, незважаючи на належно заявлене та документально підтверджене клопотання про відкладення розгляду справи, чим позбавив ОСОБА_1 права на захист.
При цьому, адвокатом до суду було надано всі відповідні докази про те, що солдат ОСОБА_1 особисто не може з`явитися до суду, оскільки перебуває у відпустці для лікування після поранення строком на 60 днів.
Таким чином, судом першої інстанції під час розгляду справи було істотно порушено право ОСОБА_1 на захист, гарантоване ст.268 КУпАП та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У постанові суд першої інстанції не навів жодних мотивів, чому визнав причини неявки скаржника – неповажними.
Незважаючи на наведені обставини, суд першої інстанції не розглянув клопотання (відмовив) та розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Сторона захисту обґрунтовано розраховувала на те, що суд забезпечить реалізацію права ОСОБА_1 на особисту участь у розгляді справи та відкладе судове засідання до усунення обставин, що об`єктивно перешкоджали його явці. Саме тому, ні ОСОБА_1 , ні його захисник, фактично не брали участь у розгляді справи по суті.
В додаткових поясненнях по справі, просить провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП — у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Захисник зазначає, що сторона захисту не заперечує обставину, яка дійсно зафіксована відеозаписом: ОСОБА_1 відмовився проходити огляд за допомогою Drager на місці зупинки. Водночас безперервний відеозапис не містить жодної пропозиції працівників поліції пройти огляд у закладі охорони здоров`я та не містить відмови ОСОБА_1 від такого огляду.
На думку апелянта, ця обставина принципово відрізняє відмову від використання конкретного технічного засобу на місці зупинки від відмови від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, про яку йдеться у ч.1 ст.130 КУпАП. 
Вважає, що працівники поліції після відмови від Drager фактично припинили процедуру, не запропонувавши водію наступного передбаченого законодавством етапу огляду.
Таким чином, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, належними, допустимими та достатніми доказами не доведений, а передбачена законом процедура огляду працівниками поліції завершена не була.

У призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином, з будь-якими клопотаннями не звертався, його захисник – адвокат Казбулатова О.М. просила розглянути апеляційну скаргу без участі апелянта та його представника.
Отже, враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, відсутність законних та об`єктивних підстав для відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч.6 ст. 294 КУпАП України.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга з урахуванням додаткових пояснень підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Зі змісту ст.283 КУпАП убачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази, серед іншого і на предмет їх достатності для висновку про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.
Так, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №626654 від 28.03.2026 року, згідно з яким, 28.03.2026 року о 22 год. 26 хв. у с. Новотаврічеське, вул. Центральна, буд.1, ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Про заборону подальшого руху попереджений. Автомобіль залишений на місці зупинки.
До вказаного протоколу додано: направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.03.2026 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; інформаційна довідка від 28.03.2026 року; довідку щодо відсутності повторності правопорушення за ст.130 КУпАП та про те, що ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_1 від 06.11.2007 року; відеозапис події.
Як зазначено в оскаржуваній постанові суду, справа призначалася до розгляду неодноразово, ОСОБА_1 у судові засідання не з`являвся. Від захисника адвоката Казбулатової О.М. надходили клопотання про відкладення розгляду справи - через перебування ОСОБА_1 на лікуванні, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 у відпустці для лікування після поранення (двічі). Захисник у судове засідання не з`явився також. На переконання суду, ОСОБА_1 мав змогу реалізувати свої права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП, через захисника або подати письмові пояснення, клопотання, заперечення тощо, чи взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Тому суд не вбачає підставі для чергового відкладення розгляду справи.
Під час апеляційного провадження у справі  ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Казбулатова О.М. участі не приймали. В свою чергу, як вже було зазначено, адвокат Казбулатова О.М. просила розглянути справу без їх участі та підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях.
Перевіряючи доводи сторони захисту, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Сторона захисту наполягає на тому, що  ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки йому не було запропоновано його проходити.
Так, проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно зазначених нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, з ознаками такого стану, при цьому ознаки такого стану містяться в пункті 3 вищевказаної Інструкції, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Таким чином, згідно викладеного, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відбувається на місці зупинки водія і у випадку відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, цей огляд проводиться у закладі охорони здоров`я.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №626654 від 28.03.2026, водію  ОСОБА_1  інкримінується порушення п.2.5 ПДР, а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
З метою перевірки доводів сторони захисту щодо недотримання поліцейським порядку проведення огляду на стан сп`яніння, в судовому засіданні апеляційного суду був досліджений відеозапис події, який прикріплено в автоматизованій системі документообігу КП «Д-3» по цій справі.
З відеозапису убачається, що після відмови водія  ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський не запропонував  ОСОБА_1  пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я.
Враховуючи викладене, переглянутим відеозаписом події підтверджуються доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Таким чином, з урахуванням наведеного та приймаючи до уваги вимоги ч.1, ч.2, ч.5 ст.266 КУпАП, суд апеляційного інстанції вважає, що працівниками поліції було порушено порядок направлення особи на огляд, визначений ч.3 ст.266 КУпАП та п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.

Відповідно, з огляду на викладене, протокол та інші докази, що містяться в матеріалах справи, не можуть слугувати достатніми доказами для доведення винуватості  ОСОБА_1  у інкримінованому йому правопорушенні.
В свою чергу, суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи не спростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості. При цьому, як зазначено вище, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).
Тягар доведення в діях особи складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган.
На думку апеляційного суду, зібрані в справі докази не відповідають критерію «поза розумним сумнівом».
Проте, суд першої інстанції повно і всебічно не з`ясував всіх обставин справи та не перевірив їх доказами, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про винуватість  ОСОБА_1  у вищевказаному правопорушенні є передчасними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.
З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Казбулатової О.М. (з урахуванням додаткових пояснень) задовольнити.
Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2026 року щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      Р.В. Сінєльнік