Справа № 202/2075/26
Провадження № 2/202/3265/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Коваленко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення сплачених за непоставлений товар грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2026 року ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Іванової Ксенії Анатоліївни, через систему «Електронний суд» звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра із позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 про стягнення сплачених за непоставлений товар грошових коштів. 
В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що позивач 16.01.2026 року сплатив за усним договором купівлі-продажу акумуляторних батарей LFP EVE 280Ah у кількості 24 шт у повному обсязі 61 560 грн на рахунок відповідача ФОП ОСОБА_2 , як продавця товару на інтернет-сайті OLX акумуляторних батарей LFP EVE 280Ah, вартістю 61 560 грн., який відповідач зобов`язався продати (поставити) Позивачу протягом 2 календарних днів, однак після оплати позивачем 16.01.2026 р. вказаної суми, товар йому не був поставлений відповідачем протягом 2 днів, ні на станом на дату подачі позову до суду. З метою досудового врегулювання спору 21.01.2026 позивач направив відповідачу досудову претензію з вимогою повернути кошти, яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
Просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 сплачені за непоставлений товар грошові кошти у розмірі 61 560 грн. та судові витрати.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2026 року, головуючим суддею у розгляду вказаної справи визначено суддю Слюсар Л.П. 
В порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України, 13 березня 2026 року суддею сформовано запити до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо реєстрації ФОП ОСОБА_2 , на які надано відповіді № № 2454289, 2454329 від 13.03.2026, ухвалою якої від 24 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явився. Відповідно до заяви представника позивача – адвоката Іванової К.А., документ сформований в системі «Електронний суд» 24.06.2026 року, просили суд здійснювати розгляд прави без участі позивача та представника позивача та задовольнити позов.
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки рекомендованим повідомленням про вручення, які повернені до суду з відміткою «адресат відсутній ». Заяв та клопотань не надійшло. Відзиву не надано. Враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно з платіжною інструкцією від 16.01.2026 № KM81-2BT1-E55B 4MCX від 16.01.2026 року, ОСОБА_3 перерахував ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 61 560 грн., оплата замовлення №2094843.
Згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявна інформація про ФОП ОСОБА_2 , дата державної реєстрації 08.09.2025 року та зазначені види економічної діяльності.
21.01.2026 позивач ОСОБА_1 направив відповідачу ФОП ОСОБА_2 досудову претензію про повернення грошових коштів. В якій зазначено, що 16.01.2026 року ним було здійснено оплату на банківські реквізити, як ФОП за товар – акумуляторні батареї LFP EVE 280Ah у кількості 24 шт. сума оплати 61550 грн. Призначення платежу: Оплата замовлення №2094843.
Однак товар позивачу не відправлено; грошові кошти не повернуті; оголошення на платформі OLX видалено; переписка у чаті OLX закрита з боку відповідача; контактний номер телефону відповідача не відповідає. Вимагав у строк 5 календарних днів з моменту отримання претензії повернути грошові кошти в повному обсязі – 61560,00 грн. 
Згідно зі ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.11 ЦК Кодексу визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. 
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Кодексу). 
Згідно зі ч. 1 ст. 626 Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 632 Кодексу).
Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Кодексу договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. 
Відповідно до статті 629 Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно зі ст. 712 Кодексу за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Кодексу). 
Частиною 1 статті 656 Кодексу передбачено - предметом договору купівлі продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. 
Частина 1 статті 691 Кодексу передбачає - покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Згідно з ч. 1 ст. 692 Кодексу - покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. 
Відповідно до статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
У статті 664 Цивільного кодексу України зазначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві. 
Згідно зі ст.665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно ст. 525 Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 610 Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Згідно з ч. 1, 3 ст. 509 Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 611 Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 631 Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Згідно зі ст. 530 Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 4 ст. 631 Кодексу закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19 вказала, що виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17)
Виходячи із вищевикладеного судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини, що випливають із договору купівлі-продажу, укладеного в усній формі, який не був виконаний відповідачем, на відміну від позивача, який в повному обсязі сплатив за непоставлений відповідачем товар. Відповідач грошові кошти за товар отримав, товар позивачу не поставив, своє зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення сплачених грошових коштів у сумі 61 560 грн.
Ці обставини, з урахуванням вимог свідчать про невиконання ФОП ОСОБА_2 договірних відносин перед ОСОБА_1 . 
Належних доказів, які б спростовували позовні вимоги відповідачем суду не надано.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. 
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1331 грн. 20 коп. 
Керуючись: ст. ст. 15, 16, 202, 207, 526, 541, 545, 610, 626, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 78, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення сплачених за непоставлений товар грошових коштів - задовольнити. 
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачені за непоставлений товар грошові кошти у розмірі 61 560 (Шістдесят одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень 00 коп.. 
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1331,20 гривень. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст складено 13.07.2026 року.

Суддя          Л.П. Слюсар