справа №176/4456/25
провадження №2-о/176/23/26

РІШЕННЯ
Іменем України

21 липня 2026 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області
у складі: головуючої судді Павловської І.А., 
присяжних: Слабодчука В.А., Жушман О.В.,
за участі секретаря Ніколенко М.В.,
судового розпорядника Андросовача О.І.,
представника заявниці – ОСОБА_1 ,
представника заінтересованої особи – Дорошенка І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води цивільну справу за заявою  ОСОБА_2 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, особа, щодо якої розглядається питання визнання її недієздатною ОСОБА_3 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_2 звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із заявою про визнання недієздатним її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлення над ним опіки та призначення її опікуном.
Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що в обґрунтування заявлених вимог зазначала, що ОСОБА_3 є її сином, що підтверджується копією свідоцтва про народження, та з дитинства має тяжкі психічні та фізичні захворювання, у зв`язку з чим не здатний до самостійного існування та потребує постійної сторонньої допомоги.
Заявниця вказувала, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю з дитинства за психічними та фізичними захворюваннями, йому встановлено І групу інвалідності підгрупи А, а за станом здоров`я він потребує постійного стороннього догляду. Згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії №878, він не може самостійно пересуватися, самообслуговуватися, його психічні функції різко знижені.
Як зазначала заявниця, у зв`язку із захворюваннями син не володіє навичками самообслуговування, не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, не може оцінювати наслідки своїх дій та приймати рішення щодо побутових, соціальних і майнових питань.
ОСОБА_3 не ходить, не розмовляє, самостійно не харчується, не здатний виконувати елементарні гігієнічні процедури та потребує постійного контролю з боку іншої особи. У зв`язку з наявністю епілептичних нападів та судомного синдрому він потребує постійного нагляду для своєчасного надання допомоги у разі погіршення стану здоров`я.
Заявниця пояснила, що фактично саме вона здійснює постійний догляд за сином, забезпечує його необхідним харчуванням, одягом, лікарськими засобами, організовує медичне спостереження, допомагає у пересуванні, проведенні санітарно-гігієнічних процедур та вирішує всі питання, пов`язані із забезпеченням його життєдіяльності.
Також заявниця зазначала, що після початку повномасштабної збройної агресії Російської Федерації вона разом із сином та своєю матір`ю у 2023 році була змушена залишити місце проживання у Донецькій області та переміститися до міста Жовті Води Дніпропетровської області, де вони перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи та проживають разом.
Батько ОСОБА_3 – ОСОБА_4 – помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим саме заявниця самостійно здійснює догляд та забезпечення сина.
ОСОБА_2 вказувала, що до досягнення сином повноліття вона мала можливість представляти його інтереси як законний представник, однак після досягнення ним 18 років виникла необхідність у встановленні над ним опіки в судовому порядку для забезпечення захисту його особистих немайнових та майнових прав, а також можливості належного вирішення соціальних, медичних та побутових питань.
На переконання заявниці, стан здоров`я ОСОБА_3 свідчить про те, що він через хронічний та стійкий психічний розлад не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим існують передбачені законом підстави для визнання його недієздатним та встановлення над ним опіки.
Крім того, заявниця просила призначити її опікуном сина, оскільки вона перебуває з ним у родинних відносинах, фактично здійснює за ним постійний догляд протягом усього його життя та має можливість виконувати обов`язки опікуна.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку окремого провадження судом у складі одного судді та двох присяжних.
У судовому засіданні представник заявниці підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви.
Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, надані на підтвердження заявлених вимог, у їх сукупності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви ОСОБА_2 та наявність правових підстав для її задоволення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною.
Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При цьому суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність юридичних фактів, що мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною можуть подати члени її сім`ї, близькі родичі, незалежно від їх спільного проживання. Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, а тому має право на звернення до суду із відповідною заявою.
Відповідно до статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною лише за умови встановлення двох юридично значущих обставин: наявності у неї хронічного, стійкого психічного розладу та нездатності внаслідок такого розладу усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
З аналізу наведеної норми вбачається, що сам факт наявності психічного захворювання не є безумовною підставою для визнання особи недієздатною. Вирішальним є встановлення того, чи впливає такий психічний стан на здатність особи усвідомлювати значення власної поведінки та самостійно керувати своїми діями.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, долученого до матеріалів справи.
Із наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_3 з дитинства має тяжкі психічні та фізичні захворювання. Згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії №878 він є особою з інвалідністю з дитинства І групи підгрупи А та потребує постійного стороннього догляду. У зазначеному висновку вказано, що він не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, а психічні функції різко знижені.
Також судом враховується витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 04 червня 2025 року №74/25/1282/Р, відповідно до якого у ОСОБА_3 встановлено основний діагноз – вроджені вади розвитку головного мозку, а також супутні захворювання, серед яких епілепсія та епілептичні синдроми з комплексними парціальними судомними нападами, спастична тетраплегія, контрактури суглобів, різна довжина кінцівок та інші порушення. Вказаним рішенням визначено, що особа потребує постійного стороннього догляду.
Вказані письмові докази узгоджуються із висновком судово-психіатричної експертизи №287 від 18 червня 2026 року, проведеної експертом Кропивницької філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» Тарасенком Олександром Івановичем.
Згідно з висновком експерта, при проведенні дослідження встановлено, що ОСОБА_3 страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості (відповідно до МКХ-10 F72.0). Під час експертного дослідження він був важкодоступний для контакту, не відповідав на поставлені питання, мовлення було відсутнє, спостерігалася дезорієнтація у часі, місці перебування та власній особі. Експертом також встановлено вкрай низький рівень інтелектуально-мнестичних функцій та відсутність критики до свого стану.
Оцінюючи зазначений висновок експерта, суд бере до уваги, що він складений компетентним експертом у межах проведення судово-психіатричної експертизи, містить опис проведеного дослідження, встановлені фактичні дані, обґрунтування висновків та відповіді на поставлені питання. Підстав сумніватися у правильності висновку експерта судом не встановлено, а його висновки узгоджуються з іншими доказами у справі.
Судом також враховується, що відповідно до пояснень заявниці та матеріалів справи, ОСОБА_3 фактично не має здатності до самостійного забезпечення своїх життєвих потреб. Через стан здоров`я він не може самостійно здійснювати гігієнічні процедури, пересуватися, харчуватися, контролювати власну поведінку, вирішувати побутові та соціальні питання.
З матеріалів справи вбачається, що саме мати – ОСОБА_2 – протягом тривалого часу здійснює постійний догляд за сином, забезпечує його необхідними речами, медикаментами, організовує лікування та фактично виконує всі дії, необхідні для підтримання його життєдіяльності.
Суд також бере до уваги, що батько ОСОБА_3 – ОСОБА_4 – помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, у зв`язку з чим заявниця фактично самостійно здійснює догляд за сином.
З урахуванням наведених обставин суд приходить до висновку, що наявні у справі докази у своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_3 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Сукупність досліджених судом доказів підтверджує наявність передбачених частиною першою статті 39 ЦК України підстав для визнання ОСОБА_3 недієздатним.
Відповідно до статті 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.
Згідно зі статтею 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Опікун представляє інтереси недієздатної особи та вчиняє правочини від її імені.
Відповідно до статті 55 ЦК України опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки.
За приписами частини першої статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до частини четвертої статті 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних або родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними та можливості особи виконувати обов`язки опікуна.
Враховуючи, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , перебуває з ним у близьких родинних відносинах, фактично здійснює постійний догляд за ним, має можливість виконувати обов`язки опікуна та її призначення відповідає інтересам недієздатної особи, суд вважає за можливе встановити над ОСОБА_3 опіку та призначити його опікуном ОСОБА_2 .
При цьому суд враховує, що метою встановлення опіки є не лише формальне представництво інтересів особи, а забезпечення реалізації її прав, захист від можливого порушення її законних інтересів та створення умов для належного догляду і забезпечення життєдіяльності.
Відповідно до частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.
Враховуючи характер захворювання ОСОБА_3 , його тривалість, стійкість психічного розладу та відсутність можливості самостійного здійснення ним своїх прав та виконання обов`язків, суд вважає необхідним визначити строк дії рішення про визнання його недієздатним два роки з дня набрання рішенням законної сили.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 39, 40, 41, 58, 60, 63 ЦК України, ст.ст. 293, 294, 299, 300 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ: 

Заяву  ОСОБА_2 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, особа, щодо якої розглядається питання визнання її недієздатною ОСОБА_3 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна задовольнити.
Визнати недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Новосілка Донецької області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Встановити над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку та призначити опікуном його матір – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визначити строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною – два роки, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Роз`яснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення такого строку.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Інна ПАВЛОВСЬКА

Присяжні: Валерій СЛАБОДЧУК

Олена ЖУШМАН