Справа № 615/949/26
Провадження № 3/615/361/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року          м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Самари Ратнівського району Волинської області, громадянина України, одруженого, військовослужбовця, що зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 

встановив:

08.05.2026 о 00:02 ОСОБА_1 , рухаючись по а/д М-03, на 430км керував т/з Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.
В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, жодного разу не з`явився, поважність причин неявки не повідомив, що з урахуванням вимог ст.268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи. 
Захисник Лихачова М.Б. подала клопотання про зупинення провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби, оскільки через поставлені перед ним завдання наразі не має можливості з об`єктивних причин виконувати та дотримуватися процесуальних прав та обов`язків, в тому числі приймати участь в судовому засіданні.
Одночасно, захисник подала до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, так як не вбачає жодних належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. До того ж, не вважає працівників поліції уповноваженими особами на проведення огляду військовослужбовця ЗСУ. 
В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних додатків із конкретною ідентифікацією документів, зокрема, не вказано номера та дати акта огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення або інших документів, що унеможливлює перевірку їх змісту та автентичності. У тексті зазначено лише загальні формулювання: “направлення…”, “акт огляду…” тощо, без конкретизації, що вважає істотним порушенням вимог Інструкції.
З фрагментів відеозаписів з нагрудного відео реєстратора, працівник поліції тільки частково роз`яснив ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП, не надав можливість ознайомитися із складеним протоколом, а тільки вказав місця, в яких потрібно підписати.
Крім того, захисник ставить під сумнів законність зупинки і подальших дій поліцейських, оскільки не складено окремий протокол про вчинення відповідного адміністративного правопорушення для її здійснення, що вважає грубим порушенням процесуальних вимог.
Посилаючись на відсутність об`єктивних доказів встановлення та наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, на переконання захисника, підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно Інструкції №1452/735 не було, відтак такий огляд слід вважати недійсним. 
Окрім того, що на відеозаписі не видно, що за попереднім аналізом пристрій показував нульові відсотки проміле, тому не виключається, що він вже був використаний попередньо, а відтак результати тестування ставляться під сумнів. Після проходження тесту на нагрудній камері складно розгледіти результат тестування.
Фіксація подій була неповною, вибірковою та переривчастою, що прямо суперечить принципу безперервності та повноти доказової бази. Відсутність запису з другого нагрудного відеореєстратора створює прогалини у ланцюжку подій та перешкоджає формуванню об`єктивної картини. Більше того, це викликає обґрунтовані сумніви щодо дотримання поліцейськими встановленого порядку дій та прав особи, яка притягується до відповідальності.
ОСОБА_1 проходить військову службу, яка за своїм характером та змістом безпосередньо пов`язана з постійним виконанням обов`язків водія транспортних засобів. У межах проходження служби регулярно залучається до виконання завдань у зоні бойових дій, де керування транспортними засобами є невід`ємною частиною виконання бойових та службових завдань, зокрема доставки особового складу, евакуації поранених, підвезення боєприпасів, засобів забезпечення та надання невідкладної допомоги. У таких умовах від своєчасного та безпечного керування транспортним засобом безпосередньо залежать життя та здоров`я військовослужбовців і цивільних осіб.
Позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами фактично унеможливить належне виконання ним покладених службових обов`язків, що може призвести до зриву виконання бойових завдань та створити реальну загрозу життю і здоров`ю інших осіб. Тому застосування до нього такого стягнення вважає непропорційним, не відповідає цілям адміністративного покарання та не враховує ані специфіку військової служби в умовах воєнного стану, ані реальний внесок ОСОБА_1 у захист держави.
З позиції захисника, в цій ситуації підлягає застосуванню спеціальна норма ст.172-20 КУпАП, яка регулює відповідальність саме військовослужбовців за перебування у стані сп`яніння під час виконання службових обов`язків або відмову від проходження відповідного огляду. Натомість ст.130 КУпАП є загальною нормою, що застосовується до невизначеного кола осіб і не враховує спеціального суб`єкта та особливостей проходження військової служби. Тому має місце помилкова юридична кваліфікація, що полягає у неврахуванні спеціального суб`єкта правопорушення та умов його вчинення.
Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПРІ №660069 від 08.05.2026 не підтверджені належними та допустимими доказами, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Заслухавши позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суддя вважає факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведеним, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №660069 від 08.05.2026, який складено в його присутності. Будь-які заяви чи клопотання не надходили. Достовірність та правильність внесених до протоколу про адміністративне правопорушення даних підтвердив ОСОБА_1 власноручним підписом.
Захисник в судовому засіданні не заперечувала, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, лише вказала на неправильну кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, вважала наявний склад адміністративного правопорушення за ст.172-20 КУпАП, в зв`язку з чим просила повернути матеріал для дооформлення. 
З відеозапису, дослідженого в судовому засіданні, ОСОБА_1 зупинений поліцейськими на блок посту, розташованому на 430 км автодороги М03 для перевірки документів. З-поміж інших водіїв саме йому запропоновано з`їхати на узбіччя, як пояснив поліцейський через виявленні ознак алкогольного сп`яніння, проти чого ОСОБА_1 , просив лише пришвидшити процедуру. Поліцейський роз`яснив належні йому права та обов`язки, місце та дату розгляду справи, порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови, що узгоджується з іншими доказами, зібраними поліцейськими. 
Зі змісту акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 пройшов огляд на стан сп`яніння у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Результат огляду 1,64%, що підтверджується відповідною роздруківкою. З результатом огляду ОСОБА_1 погодився, про що свідчать його власноручні підписи та відеозапис з бодікамери.
Згідно направлення на огляд водія т/з з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «Валківська ЦРЛ», виписаного 08.05.2026 о 00:05, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, але медогляд не проводився. 
Із рапорту інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП Краснікова В., 08.05.2026 на ДСПП в м. Валки Харківської області зупинено автомобіль Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , в якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 водій погодився, результат тесту 1,64%. 
В доданому до протоколу відеозаписі, дослідженому в судовому засіданні, ОСОБА_1 мав видимі ознаки алкогольного сп`яніння: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, результат 1,64%, з чим погодився, підтвердивши власноручним підписом. 
Згідно п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зі змісту ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Суд відзначає, що ст.130 КУпАП та ст.172-20 КУпАП передбачають відповідальність за різні адміністративні правопорушення, які мають різні об`єкти посягання, об`єктивну сторону та підстави притягнення до відповідальності. 
Ст.130 КУпАП спрямована на охорону безпеки дорожнього руху та встановлює відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння або за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Натомість ст.172-20 КУпАП охороняє встановлений порядок проходження військової служби та військову дисципліну і передбачає відповідальність за розпивання алкогольних напоїв, перебування у стані сп`яніння чи відмову від огляду під час виконання обов`язків військової служби.
Отже, зазначені норми не перебувають у співвідношенні загальної та спеціальної, а регулюють різні за своєю правовою природою суспільні відносини. Сам по собі статус особи як військовослужбовця не виключає можливості її притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП у разі вчинення нею порушення у сфері безпеки дорожнього руху.
Вирішальним для кваліфікації за ст.130 КУпАП є не статус особи, а факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмови водія від проходження огляду відповідно до встановленого законом порядку. Водночас для застосування ст.172-20 КУпАП необхідним є встановлення факту вчинення порушення саме у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби чи перебуванням на території військової частини або військового об`єкта за умов, визначених диспозицією цієї статті.
Таким чином, твердження захисника про необхідність застосування виключно ст.172-20 КУпАП є безпідставним, оскільки спеціальний статус військовослужбовця не звільняє особу від обов`язку дотримуватися Правил дорожнього руху та не виключає адміністративної відповідальності за їх порушення, передбаченої ст.130 КУпАП. Відтак правова кваліфікація дій за ст.130 КУпАП є правильною та відповідає фактичним обставинам справи.
Клопотання захисника про зупинення провадження у справі до моменту звільнення ОСОБА_1 з військової служби не підлягає задоволенню, оскільки чинний КУпАП не передбачає зупинення судового провадження у зв`язку з мобілізацією особи. Більше того, таке зупинення тільки погіршує становище особи, яка має безумовне право на розгляд справи у розумні строки.
Дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справи, суддя доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням характеру та наслідків вчинених правопорушником дій, обставин справи, наведених даних про особу ОСОБА_1 , суддя вважає за необхідне відносно нього застосувати міру адміністративного стягнення, передбачену санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.
У відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.
Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач: ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300; код ЄДРПОУ: 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення». 
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП). 
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.307 КУпАП, надсилається правопорушником до Валківського районного суду Харківської області (ч.4 ст.307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч.1 ст.308 КУпАП). 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (ч.2 ст.308 КУпАП). 
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя          А.П. Токмакова