Справа № 740/2640/26 
Провадження № 2/740/2092/26 

Р І Ш Е Н Н Я
з а о ч н е
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі: 
головуючого - судді Карпуся І.М.,
із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання кредиту №476602-КС-004 від 13.12.2025 у розмірі 16 980 грн. та 2662,40 грн. судового збору. 
В обґрунтування позову зазначено, що 13.12.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 476602-КС-004 про надання кредиту, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», шляхом обміну електронними повідомленнями, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 6000 грн., на умовах поворотності, строковості, платності, а позичальник у свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів.
Однак, всупереч умов кредитного договору, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконав і станом на 05.05.2026 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 16980 грн., що складається із суми: прострочених платежів по тілу кредиту – 6000 грн.; прострочених платежів по процентах – 6780 грн.; прострочених платежів за комісією – 1200 грн.; заборгованості по відсотках, відповідно до ст. 625 ЦК України – 3000 грн.
Ухвалою судді 29.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Сторони в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача у позові просив про розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом вручення судової повістки за допомогою засобів поштового зв`язку, згідно із п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
Враховуючи, що відповідач згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлений, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку.
Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.
Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Судом установлено, що 13.12.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 476602-КС-004 про надання кредиту, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця електронним підписом одноразовим ідентифікатором «UA-7898».
Відповідно до умов договору позивач надав позичальнику грошові кошти в сумі 6000 грн. строком на 16 тижнів (до 04.04.2026), на умовах сплати процентів за користування кредитом за процентною ставкою «Стандартна» у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом, а позичальник у свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів.
Комісія за видачу кредиту – 1200 грн. нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту (пункт 2.5 договору)
Договором визначено, що орієнтовна вартість кредиту складає 12215,37 грн.
Сторонами в п. 4.2.2 Договору кредиту погоджено графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів.
Візуальна форма послідовності дій клієнта відображає опис дій, вчинених клієнтом та товариством, при укладенні електронного договору про надання кредиту 476602-КС-004 від 13.12.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», а також дату та час їх вчинення.
Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, кредитний договір між сторонами укладено в електронній формі.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», свої зобов`язання за Договором кредиту виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договорі - 6000 грн., шляхом переказу грошових коштів на банківську картку ОСОБА_1 , про що свідчить підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, надане ТОВ «ПРОФІТГІД», а також інформація з АТ «ПУМБ», зі змісту якої слідує, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , на яку 13.12.2025 було зараховано кошти в сумі 6 000 грн. 
Із урахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини, згідно положень ст.ст. 526, 599, 629, 1054 ЦК України.
Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні.
Згідно розрахунку позивача та довідки про стан заборгованості, станом на 07.05.2026 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 476602-КС-004 складає 16980грн., з яких: 6000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6780 грн. – заборгованість по відсотках, 1200 грн. – комісія, 3000 грн. – відсотки по ст. 625 ЦК України.
Судом ураховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору у визначені договором строки, а відтак позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6000 грн., за відсотками в сумі 6780 грн., комісії в сумі 1200 грн. підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості по відсотках, відповідно до ст. 625 ЦК України.
Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно пункту 7.5 договору, у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % річних від суми заборгованості в силу положень ст. 625 ЦКУ. Проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2% від неповернутої позичальником суми кредиту. 
Як вбачається з розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», відповідачу нараховано проценти, згідно ст. 625 ЦК України та п. 7.5 договору у сумі 3000 грн.
Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки проценти в сумі 3000 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання, нараховані у період дії в Україні воєнного стану, вони підлягають списанню кредитодавцем, а тому позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. заборгованості за процентами за понадстрокове користування кредитними коштами задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - у розмірі 13980 грн., з яких: 6000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 6780 грн. – заборгованість за відсотками, 1200 грн. – сума заборгованості по комісії.
Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 82,33 % (13980 : 16980 х 100), з урахуванням приписів частини 1 статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог – у сумі 2191 грн. 95 коп. (2662,40 х 82,33%).
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 264, 265, 279-283 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ - 41084239, місцезнаходження 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26, офіс 411) заборгованість по кредитному договору № 476602-КС-004 від 13.12.2025 в розмірі 13980 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2191 грн. 95 коп., а всього стягнути з нього 16171 (шістнадцять тисяч сто сімдесят одну) грн. 95 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому ст.272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь