номер провадження справи 34/62/26 

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17.07.2026 Справа № 908/1154/26
м.Запоріжжя 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., 
розглянувши у письмовому провадженні, без виклику сторін справу № 908/1154/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД», ідентифікаційний код юридичної особи 34535784 (пр. Моторобудівників, 42а, м. Запоріжжя, 69068)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю конструкторське бюро «МС АВІА-ГРЕЙД», ідентифікаційний код юридичної особи 43981220 (вул. Офіцерська, 32, м. Запоріжжя, 69068)
про стягнення суми
СУТЬ СПОРУ: 
До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю конструкторське бюро «МС АВІА-ГРЕЙД» 873 148,90 грн боргу з орендної плати, 64 062,87 грн втрат від інфляції, 20 452,03 грн 3% річних, 208 097,88 грн пені та судових витрат. 
Позов обґрунтовано тим, що Позивач, згідно з Договором суборенди нерухомого майна 114.23 від 03.04.2023 передав Відповідачу нежитлові приміщення. Відповідач суму орендної плати не сплатив. На 28.02.2026 заборгованість з орендної плати складає 873 148,90 грн. З урахуванням відповідного прострочення, Позивачем Відповідачеві нараховано 64 062,87 грн втрат від інфляції, 20 452,03 грн 3% річних, 208 097,88 грн пені.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2026 справу № 908/1154/26 передано на розгляд судді Науменку А.О.
18.05.2026 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі. 
Позивач повідомлений про відкриття провадження у даній справі через електронний кабінет 18.05.2026.
Відповідач – поштовим зв`язком за адресою, вказаною у ЄДР. Ухвала суду адресована відповідачеві повернулась на адресу суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення сторін, у т.ч. відповідача про відкриття провадження у даній справі. Суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. 
Відзивів на адресу суду від відповідача не надходило, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило.
Згідно ст. 165, 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України», від 02.12.2010 «Шульга проти України», від 21.10.2010 «Білий проти України»).
Відповідно до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Судом розглянуто справу за наявними документами. 
14.07.2026 судом ухвалено рішення. 
Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:
03 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» (Орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю конструкторське бюро «МС АВІА-ГРЕЙД» (Суборендар) укладений договір суборенди нерухомого майна 114.23 (Договір). 
Згідно з п.1.1. Договору Орендар передає, а Суборендар приймає в строкове платне користування (суборенду) нежитлові приміщення будівля загального призначення літ. А-2,А1-2, які розташовані за адресою м. Запоріжжя, вул. Офіцерська, 32. Загальна площа приміщення – 142,5 м.кв.
Пунктом 4.1. Договору встановлений розмір суборендної плати в сумі 4987,50 грн.
Актом від 03.04.2023 вказана площа приміщень була передана в платне користування Суборендарю.
Пунктом 12.1. Договору встановлений строк суборенди – до 31.05.2024 року. 
Додатковою угодою №2 від 31.05.2024 року строк дії Договору було продовжено до 28.02.2026 року.
Додатковою угодою №3 від 01.07.2024 року площа суборендованих приміщень була збільшена до 677,8 м.кв. Сума суборендної плати склала 30 501,00 грн. 
Актом приймання-передачі від 01.07.2024 вказані приміщення передані суборендарю.
Додатковою угодою № 4 від 30.04.2025 площа суборендованих приміщень була зменшена до 408,1 м.кв. Орендна плата з 01.05.2025 складається з 2 частин. Постійна частина складає 49 788,20 грн. Змінна частина є компенсацією витрат Орендаря на сплату комунальних послуг.
Додатковою угодою № 5 від 31.12.2025 з 01.01.2026 року площа суборендованої площі зменшена до 268,0 м.кв. А постійна частина орендної плати погоджена сторонами в сумі 32 696,0грн.
Пунктом 4.4. Договору передбачено, що плата за суборенду оплачується в безготівковому порядку на рахунок Орендаря до 15 числа поточного місяця.
Пунктом 5.18 Договору передбачено обов`язок Суборендаря щомісячно, до 05 числа, наступного за звітним, місяця підписати акт наданих послуг суборенди.
На виконання умов Договору Позивач передав відповідачу нежитлові приміщення, згідно з актами прийому-передачі. Між сторонами підписувались акти наданих послуг. Відповідач суму орендної плати не сплатив.
Згідно з позовом, станом на 28.02.2026 заборгованість з орендної плати склала 873 148,90 грн.
Стягнення з Відповідача на користь Позивача 873 148,90 грн боргу з орендної плати за період: квітень 2023 – лютий 2026, 64 062,87 грн втрат від інфляції за період: травень 2023-квітень 2026, 20 452,03 грн 3% річних за період з 16.04.2023 по 08.05.2026, 208 097,88 грн пені за період з 16.04.2023 по 08.05.2026 було предметом судового розгляду у даній справі. 
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.
Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. 
За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Згідно зі ст. 761 ЦК України:
1. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.
2. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.
Частиною першою ст. 762 ЦК України передбачено що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Як свідчать матеріали справи, на виконання умов Договору № 114.23 суборенди нерухомого майна Позивач передав відповідачу нежитлові приміщення, згідно з актами прийому-передачі від 03.04.2023 та 01.07.2024. 
Відповідач суму орендної плати за орендовані за Договором приміщення в розмірі 873 148,90 грн за період: квітень 2023 – лютий 2026 не сплатив.
Доказів відсутності зобов`язань з оплати орендної плати чи оплати відповідної плати, відповідачем не надано. 
На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 873 148,90 грн боргу (згідно з розрахунком позивача) з орендної плати.
Сума заборгованості підтверджується Актами надання послуг, підписаним відповідачем, а також Актом звірки.
Відповідно до п. 9.3.1 Договору, у разі не внесення або несвоєчасного внесення Суборендарем орендної плати у встановлений цим договором термін Суборендар сплачує Орендарю пеню за кожен день прострочення зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми платежу, який підлягає до сплати за відповідний розрахунковий період за кожний день прострочення. 
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
При порушенні виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати у договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується з свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
У постанові Верховного Суду від 06.06.2022 у cправі № 908/1133/21 Верховний Суд зазначив, що пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка має на меті, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання. Окрім того, до моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію і, навпаки, з моменту порушення є мірою відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України (який діяв на час виникнення спірних правовідносин і втратив чинність 28.08.2025) учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).
В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Договором не погоджено іншого строку припинення нарахування пені, ніж в ст. 232 Господарського кодексу України.
При цьому суд враховує, що відповідно до п. 7 розділу ІХ Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Зазначений карантин введено з 12.03.2020 на усій території України постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 та востаннє продовжено до 30.06.2023 постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 №383. 
У постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 27.02.2024 у справі № 911/858/22, від 30.10.2024 у справі № 911/1297/21, від 20.11.2024 у справі №911/3331/23, від 12.03.2025 у справі № 911/956/24, від 29.01.2026 у справі № 910/6337/23 Верховного Суду у складі колегії суддів з розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду зазначено про можливість продовження на строк дії карантину нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання більше ніж за шість місяців, передбачених частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, в її взаємозв`язку з пунктом 7 розділу IX «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України.
У заявленому позивачем періоді щодо нарахування пені норми Господарського кодексу діяли, зокрема підлягала застосуванню норма ч. 6 ст. 232 даного Кодексу щодо припинення нарахування пені через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. 
Отже, з урахуванням продовження строку нарахування пені на період дії карантину та шестимісячного строку нарахування пені (що діяло на час виникнення спірних правовідносин і втратив чинність 28.08.2025) судом задовольняються вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 162 200 грн 78 коп. пені. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 45 897 грн 10 коп., суд відмовляє, як у безпідставно заявлених до стягнення. 
Відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 625 ЦК України Позивачем правомірно заявлено до стягнення з Відповідача 64 062,87 грн втрат від інфляції за період: травень 2023-квітень 2026, 20 452,03 грн 3% річних за період з 16.04.2023 по 08.05.2026.
На підставі викладеного позов підлягає частковому задоволенню. 
Судовий збір за позовом відноситься на сторони пропорційно задоволеним вимогам. 
Керуючись ст.ст. 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу, суд 

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю конструкторське бюро «МС АВІА-ГРЕЙД», ідентифікаційний код юридичної особи 43981220 (вул. Офіцерська, 32, м. Запоріжжя, 69068) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД», ідентифікаційний код юридичної особи 34535784 (пр. Моторобудівників, 42а, м. Запоріжжя, 69068) 873 148 (вісімсот сімдесят три тисячі сто сорок вісім) грн 90 коп. боргу з орендної плати, 162 200 (сто шістдесят дві тисячі двісті) грн 78 коп. пені, 64 062 (шістдесят чотири тисячі шістдесят дві) грн 87 коп. втрат від інфляції, 20 452 (двадцять тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн 03 коп. 3% річних та 13 438 (тринадцять тисяч чотириста тридцять вісім) грн 37 коп. судового збору. Видати наказ.
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
4. В іншій частині позову відмовити. 
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено та підписано 17.07.2026.

Суддя А.О. Науменко