Справа № 697/477/26 
Провадження № 2/697/559/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – Скирди Б.К.,
за участю секретаря судового засідання – Шакало Л.С.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (далі також – ТОВ «ФК Єврокредит», позивач) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.10.2021 між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 59-011-867-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина), який складається з публічної частини договору, яким є Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua та індивідуальної частини договору, якою є вказаний кредитний договір.
Вказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості банка і позичальника щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними, і відповідно до приписів ст. 634 ЦК України та умов п. 1.2. кредитного договору є за своєю суттю договором приєднання, що укладений шляхом прийняття позичальником пропозиції банку згідно ст.ст. 641, 644 ЦК України.
Згідно з п. 1 кредитного договору, підписанням кредитного договору позичальник беззастережно та безвідклично підтвердив: прийняття в повному обсязі публічної пропозиції (оферти) АТ «Мегабанк» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений у місці інформування клієнта на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua; згідно з умовами договору, а також положеннями усіх додатків до договору, йому зрозумілий їх зміст та він погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати; укладання з банком договору, який складається з публічної частини договору, яка розміщена у місці інформування позичальника та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua, також цієї індивідуальної частини договору, підписанням якої позичальник приєднується до договору в цілому.
За умовами п. 8.2 кредитного договору, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 12.10.2026, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за ним.
Відповідно до п. 8.3 кредитного договору, закінчення строку договору не звільняє позичальника від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії кредитного договору.
Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього договору.
Кредит надавався на споживчі цілі шляхом видачі коштів з каси банку готівкою (п. 1.4. кредитного договору). Для обліку кредиту та нарахованих процентів за кредитом кредитодавець відкрив відповідні рахунки (п.п. 3.1.1, 3.1.2 кредитного договору).
Позичальник зобов`язувався: повернути одержаний кредит у повному обсязі до 12.10.2026. Графік платежів наведений в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором; своєчасно та в повній мірі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. При цьому, перерахування (внесення) позичальником грошових коштів на погашення ануїтетних платежів повинно бути здійснено у строк, не пізніше останнього робочого дня місяця (п. 3.2.3 кредитного договору).
Крім того, у індивідуальній та публічній частинах кредитного договору сторони погодили всі істотні умови, що є необхідними для цього виду договорів. У тому числі, у розділі 2 «Умови та порядок надання кредиту», сторони погодили конкретні умови, на яких позичальнику надавався кредит, зокрема: п. 2.2 – строк надання кредиту; 2.3 – загальний розмір кредиту; п. 2.4. – процентна ставка за користування кредитом; п. 2.5. – орієнтовна реальна річна процентна ставка; п. 2.6 – орієнтовна загальна вартість кредиту; п.п. 2.7, 2.8 – розмір комісійної винагороди; п. 2.9 – розмір щомісячного платежу; п. 2.10 – інформація щодо забезпечення; п. 2.11 – процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний в п. 2.2 кредитного договору та ін.
У подальшому банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши йому кредит у розмірі та на умовах, погоджених у кредитному договорі. Позичальник кредит одержав, що відображено у виписках з його рахунку.
Однак, свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків та комісії (за наявності) за користування кредитом відповідач не в повному обсязі, допустивши прострочення здійснення платежів.
У відповідності до пункту 3.3.5 кредитного договору, кредитодавець має право вимагати повернення кредиту у повному обсязі, строк виплати якого ще не настав, у разі затримання позичальником сплати щомісячного платежу та/або процентів щонайменше на один календарний місяць.
Згідно виписок по рахунку позичальника останній платіж на погашення заборгованості здійснено 01.03.2022, відповідно затримка оплати щомісячних платежів більше одного календарного місяця.
У відповідності до приписів ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» позивачем було у письмовій формі рекомендованим листом направлено відповідачу вимогу (повідомлення) щодо усунення порушень кредитного договору шляхом повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, протягом тридцяти календарних днів з дати отримання даної вимоги. Однак зазначена вимога відповідачем не виконана, внаслідок чого у останнього сформувалась заборгованість перед позивачем, що складається з: заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена) – 38 246,81 грн., заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) – 13 472,46 грн., заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена) – 22 727,93 грн., загальна сума заборгованості – 74 447,20 грн.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги.
Пунктом 2 договору № GL1N426240 передбачено, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.
Користуючись даним правом, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» 27.12.2024 уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» договір № 1/12 про відступлення прав вимоги.
Відповідно до додатку № 1 «Друкований реєстр боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло і право вимоги до відповідача – боржника за кредитним договором № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021.
Згідно з розрахунком заборгованості відповідача – боржника за кредитним договором № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021, сформованої АТ «Мегабанк» станом на 03.09.2024 (дата укладення договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги) заборгованість боржника/відповідача становить: заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена) – 38 246,81 грн., заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) – 13 472,46 грн., заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена) – 22 727,93 грн., загальна сума заборгованості – 74 447,20 грн.
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», а в подальшому – ТОВ «ФК Єврокредит», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Мегабанк» станом на день відступлення права вимоги – 03.09.2024. У свою чергу, ні ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ні ТОВ «ФК Єврокредит» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором № 59-011-867-2-21-Г в розмірі 74 447,20 грн., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн. та сплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11 200,00 грн.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.03.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.95).
25.05.2026 до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Царьова М.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказав, що відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необгрунтованими та недоведеними.
Позивачем до позовної заяви було надано кредитний договір № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021 як на підтвердження виникнення між сторонами відносин щодо споживчого кредиту.
Відповідно до п. 2.8. договору, комісійні винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця становить 1,80% від суми кредиту.
Відповідно до розрахунку заборгованості розмір заборгованості по сплаті комісії за обслуговування кредиту складає 22 727,93 грн.
Відповідач зазначає, що позивач, фактично скориставшись юридичною необізнаністю відповідача, включив у договір умови, що є несправедливими та недобросовісними, більш того необгрунтованими.
Так, умови договору містять положення, які передбачають сплату комісії у розмірі 1,80% за обслуговування кредитної заборгованості, однак, в договорі відсутня інформація про те, які саме дії, або які саме послуги надає банк позичальнику для обслуговування кредитної заборгованості. Тобто, банком у договорі не визначено правову підставу для включення та нарахування комісії за обслуговування кредиту.
З поданих до позовної заяви доказів, на думку відповідача, неможливо встановити економічну обгрунтованість саме такого розміру комісії, яка підлягає сплаті за обслуговування кредитної заборгованості, а тому можна дійти висновку, що позивач передбачив несправедливі та необгрунтовані умови у договорі, у зв`язку з чим, умова про сплату комісії у розмірі 1,80% за обслуговування кредиту має бути визнана судом недійсною.
Матеріали справи не містять доказів про надання відповідачу супутніх послуг, або які саме послуги банк надав на такий розмір, а твердження відповідача банком не було спростовано доказами, а тому у задоволенні вимог, щодо стягнення заборгованості по нарахованими та несплаченими комісіями слід відмовити.
Зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості, вимоги позивача складаються з вимоги про сплату 22 727,93 грн., що є залишком простроченої комісії.
Також, відповідно до банківських виписок та розрахунку заборгованості, який складений банком, відповідач сплатив на користь банку комісію у загальному розмірі 3 192,07 грн.
Оскільки відповідач посилається на те, що умова договору про сплату такої комісії є нікчемною, то вимога про стягнення тіла кредиту та відсотків по кредиту підлягає зменшенню на суму сплаченої комісії (на 3 192,07 грн.) шляхом зарахування такої суми у тіло кредиту.
Крім того, матеріали справи не містять доказів вручення ОСОБА_1 досудової вимоги про погашення кредитної заборгованості та щодо виконання договірних зобов`язань.
Таким чином, для дострокового стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором має передувати направлення кредитодавцем позичальнику письмової вимоги про дострокове повернення кредиту і отримання позичальником такої вимоги.
Просить суд відмовити ТОВ «ФК Єврокредит» у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.121-128).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання з проханням розглянути справу за відсутності їх представника (а.с.116).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Царьова М.В.
Представник відповідача - адвокат Царьов М.В. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення не надавав.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 13.10.2021 між ОСОБА_1 та АТ «Мегабанк» було укладено кредитний договір № 59-011-867-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (індивідуальна частина) (а.с.55-57).
Згідно з п. 1.1. кредитного договору, підписанням цього договору позичальник беззастережно та безвідклично підтверджує: прийняття в повному обсязі публічної пропозиції (оферти) АТ «Мегабанк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ «Мегабанк»: www.megabank.ua; згоду з умовами договору, а також положення усіх додатків до договору, йому зрозумілий їх зміст та він погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати; що у зв`язку з вільним доступом до публічної частини договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за допомогою мережі інтернет та у відділеннях банку, відсутня необхідність у друкуванні публічної частини договору та всіх додатків до неї; укладення з банком договору, який складається з публічної частини договору, яка розміщена у місці інформування позичальника та на сайті АТ «Мегабанк» www.megabank.ua, а також цієї індивідуальної частини договору, підписанням якої позичальник приєднується до договору в цілому.
Відповідно до п. 1.2. договору, цей договір є договором приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до п. 1.3. кредитного договору, кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених договором, які позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до цього договору.
Згідно з п. 1.4. кредитного договору, кредит надається на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою.
Згідно з підпунктами 2.2., 2.3., 2.4. кредитного договору, кредит надається на строк з 13 жовтня 2021 року до 12 жовтня 2026 року включно у розмірі 40 000,00 грн. зі сплатою 5,00% річних за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості за Кредитом (фіксована).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка – 44,12% (п. 2.5. кредитного договору).
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору – 88 666,63 грн. (п. 2.6. кредитного договору).
Відповідно до п. 2.8. кредитного договору, розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в % від суми кредиту сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця – 1,80%.
Згідно з п. 2.9. кредитного договору, розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця – 1 477,07 грн.
Процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний в п. 2.2. договору – 50% річних (п. 2.11. Кредитного договору).
Відповідно до п. 2.13. Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом у разі наявності простроченої заборгованості за договором – 50% річних, нараховується на суму простроченої заборгованості, починаючи з першого дня прострочення боргу.
Згідно з підпунктами 3.1.1., 3.1.2. кредитного договору, для обліку кредиту позичальнику було відкрито позичковий рахунок № НОМЕР_1 , а для обліку нарахованих процентів за кредитом - рахунок № НОМЕР_2 .
Відповідно до п.п. 3.2.1., 3.2.3. кредитного договору, позичальник зобов`язується: повернути одержаний кредит у повному обсязі до 16:00 годин 12.10.2026; своєчасно та в повній мірі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах.
Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором.
Згідно з п. 4.2. кредитного договору, платіжним періодом встановлено календарний місяць.
Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»).
Відповідно до п. 4.4. кредитного договору, у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11 цього договору.
В таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка підписана ОСОБА_1 , визначено розмір щомісячного платежу, сума кредиту за договором – 40 000,00 грн., загальну суму процентів в розмірі 5 466,63 грн., супутні послуги за обслуговування кредитної заборгованості – 43 200,00 грн. та загальну вартість кредиту – 88 666,63 грн. (а.с.58).
В заяві на отримання кредиту від 12.10.2021 ОСОБА_1 вказав розмір бажаного кредиту – 40 000,00 грн., бажаний термін користування – 60 місяців, а також своє місце роботи, адресу проживання, номери телефонів та контакти третіх осіб (а.с.59).
Відповідно до паспорта споживчого кредиту, тип кредиту – кредит; сума/ліміт кредиту – 40 000,00 грн.; строк кредитування – 60 місяців; спосіб та строк надання кредиту – готівковим, у день підписання договору; процентна ставка – 5,00% річних; тип процентної ставки – фіксована; комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості – 1,80% від суми кредиту; загальні витрати за кредитом – 48 666,63 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) – 88 666,63 грн.; реальна річна процентна ставка – 44,1227% річних (а.с.60-61).
13.10.2021 грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн. передбачені кредитним договором, були видані АТ «Мегабанк» ОСОБА_1 , що підтверджується випискою з рахунку № НОМЕР_1 за період з 13.10.2021 по 02.12.2022 (а.с.43) та заявою на видачу готівки № ТR.3202637.6047.46 від 13.10.2021 (а.с.66).
З виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 13.10.2021 по 02.12.2022 вбачається, що ОСОБА_1 частково здійснював погашення заборгованості за кредитом (а.с.43-45).
З матеріалів справи вбачається, що зобов`язання з повернення кредитних коштів відповідач не виконував належним чином, у зв`язку з чим у останнього утворилася заборгованість, яка станом на 03.09.2024 становить 74 447,20 грн., з яких: 38 246,81 грн. – заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена), 13 472,46 грн. – заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена); 22 727,93 грн. – заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена).
Відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021, станом на 03.09.2024 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021 становить 74 447,20 грн., з яких: 38 246,81 грн. – заборгованість за основним боргом; 13 472,46 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками); 22 727,93 грн. – заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с.41).
03 вересня 2024 року за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, за умовами якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (овердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (а.с.19, 15-17).
Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 66895 від 31.07.2024, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» перерахувало АТ «Мегабанк» грошові кошти в сумі 23 425 777,00 грн., призначення платежу оплата за лот GL1N426240, переможець ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ЄДРПОУ 40916672, протокол GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, ціна продажу – 23 425 777,00 грн. (а.с.18).
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03.09.2024, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021 в розмірі 74 447,20 грн., з яких: 38 246,81 грн. – основний борг; 13 472,46 грн. – відсотки; 22 727,93 грн. – комісії (а.с.46).
27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників/дебіторів за такими договорами), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (овердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (а.с.13-14).
Відповідно до платіжних інструкцій кредитового переказу коштів № 1074 від 27.12.2024, № 1091 від 31.01.2025, та № 1822 від 22.09.2025, ТОВ «ФК Єврокредит» перерахувало ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» грошові кошти в сумі 8 030 000,00 грн., 9 200 000,00 грн. та 5 500 000,00 грн., призначення платежу оплата згідно договору № 1/12 про відступлення права вимоги від 27.12.24 за права вимоги за договорами на розрахунково-касове обслуговування, користування банківськими індивідуальними сейфами та за кредитними договорами (а.с.31).
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27.12.2024, ТОВ «ФК Єврокредит» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021 в розмірі 74 447,20 грн., з яких: 38 246,81 грн. – основний борг; 13 472,46 грн. – відсотки; 22 727,93 грн. – комісії (а.с.42).
01.12.2025 ТОВ «ФК Єврокредит» направлено ОСОБА_1 вимогу (повідомлення), в якій повідомили про відступлення права вимоги за кредитним договором № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021, наявність непогашеної заборгованості у розмірі 74 447,20 грн. в якій також повідомили про необхідність погасити наявну заборгованість протягом 30 днів та надали нові реквізити для сплати заборгованості (а.с.47).
Проте вказана вимога була залишена відповідачем без реагування, заборгованість не сплачена.
Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Частиною 2 ст. 638 ЦК України, передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13.10.2021 між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 59-011-867-2-21-Г та відповідач отримав кошти у розмірі 40 000,00 грн. через касу банку.
Даний факт підтверджується випискою по рахунку (а.с.43), заявою на видачу готівки від 13.10.2021 (а.с.66) та не заперечувався також представником відповідача у відзиві, в якому він заперечував проти стягнення комісії за кредитним договором, але не висловив жодних заперечень щодо отримання коштів відповідачем.
З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, кредитний договір підписано представником банку та відповідачем особисто.
Крім того, суд зазначає, що представник відповідача у своєму відзиві жодним чином не заперечував факту укладення ОСОБА_1 кредитного договору та отримання кредитних коштів.
Як вже було встановлено судом, кредитний договір № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; боржник на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо його умов та в подальшому договір виконував.
Кредитний договір містять повну інформацію щодо умов кредитування, а саме щодо суми та періоду надання кредиту і розміру процентної ставки, порядку надання і погашення кредиту, відповідальності за порушення умов договору.
Враховуючи зміст кредитного договору, можливо дійти висновку, що ОСОБА_1 з моменту підписання цього договору був обізнаний щодо оплатності наданого кредиту, а також щодо свого обов`язку вносити плату за користування кредитом, розміру процентів, порядку їх сплати та відповідальності за прострочення погашення кредиту.
Відповідно до положень частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
У постанові від 27 березня 2019 року у справі №521/21255/13-ц (провадження № 4-600цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту.
Відповідно до п.3.3.5. кредитного договору, кредитодавець має право вимагати повернення кредиту в повному обсязі, строк виплати якого ще не настав, у разі затримання позичальником сплати щомісячного платежу та/або процентів щонайменше на один календарний місяць.
Тобто, вказаними умовами договору гарантуються права споживача на дострокове повернення отриманих у кредит коштів, однак, не містить умов, за якими кредитору (банку) надається право достроково вимагати повернення всієї суми отриманого кредиту до спливу кредитного договору і погодженого сторонами строку виконання зобов`язань позичальником, тобто положень закріплених у ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
З матеріалів справи встановлено, що на виконання вимог статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», позивач 01.12.2025 направив відповідачу вимогу про дострокове повернення заборгованості за кредитом в якій вказав розмір заборгованості та нові реквізити для оплати кредиту.
Оскільки відповідач умови кредитного договору виконував неналежним чином в результаті чого утворилась заборгованість по кредиту, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту, яка утворилася станом на 03 вересня 2024 року та становить 38 246,81 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по відсотках, суд виходить з наступного.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останній просив стягнути з відповідача відсотки:
- у розмірі 3 915,25 грн. за період з 13.10.2021 по 02.09.2024, які нараховувалися зі ставки 5% річних;
- у розмірі 9 557,21 грн. за період з 01.02.2022 по 02.09.2024, які нараховувалися зі ставки 50% річних.
Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Платіжним періодом встановлено календарний місяць.
У п.4.3. кредитного договору зазначено, що нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»).
За користування кредитом нараховується процентна ставка в розмірі 5,00% річних (п. 2.4. кредитного договору).
Оскільки відповідач заборгованість за кредитом не погашав, у нього утворилась заборгованість за відсотками станом на 03.09.2024, які встановлені договором, в розмірі 3 915,25 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_1 .
Крім того, положеннями пункту 4.4. кредитного договору визначено, що у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п. 2.11 цього договору.
Згідно з п.2.11. кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний у п.2.2. договору (до 12 жовтня 2026 року) становить 50% річних.
Пунктом 2.13. кредитного договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом у разі наявності простроченої заборгованості за договором % річних, нараховується на суму простроченої заборгованості, починаючи з першого дня прострочення боргу у розмірі 50% річних.
Відповідачем порушувалися строки щомісячних платежів, зокрема відбулось порушення на 1 (один) день – 01.02.2022, а з серпня місяця 2022 року виплати за кредитом припинилися.
Враховуючи положення п. 4.4. кредитного договору, банк мав право нараховувати відповідачу до 01 серпня 2022 року відсотки у розмірі 5% річних, а з 01 серпня 2022 року на підставі п.2.11. договору – у розмірі 50% річних.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє на даний час.
Дослідивши розрахунок заборгованості та умови нарахування позивачем відсотків, суд вважає, що відсотки у розмірі 0,21 грн., які нараховано за 01.02.2022 за порушення зобов`язання підлягають до стягнення, а в розмірі 9 557,00 грн. за період з 01 серпня 2022 року по 02 вересня 2024 року, які нараховувалися зі ставки 50% річних не підлягають стягненню з відповідача, оскільки вони нараховані як відповідальність за порушення зобов`язання, що суперечить п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач умови договору виконував неналежним чином, не сплачував визначені графіком щомісячні платежі, тому наявні підстави для стягнення з останнього заборгованості по відсоткам у розмірі 3 915,25 грн. за період з 13.10.2021 по 02.09.2024, які нараховувалися зі ставки 5% річних, а також заборгованості по відсотках за порушення зобов`язання за 01.02.2022 в розмірі 0,21 грн., а всього заборгованість за відсотками 3 915,46 грн.
Щодо вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією у розмірі 22 727,93 грн., суд зазначає наступне.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22).
Відповідно до п.2.8. кредитного договору, за обслуговування кредитної заборгованості відповідач сплачує комісійну винагороду в розмірі 1,80% від суми кредиту. Комісійна винагорода сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.
Разом з тим, кредитний договір № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021 не містить опису послуги, за яку здійснюється щомісячне нарахування комісійної винагороди.
Наведене дає підстави для висновку, що пункт договору, яким передбачено сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, суперечать положенням ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним.
У зв`язку з наведеним, стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 22 727,93 грн. в якості комісії за користування кредитом не підлягає задоволенню.
Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач частково сплачував заборгованість за кредитом, а саме загальна сума проплат становить 5 700,00 грн., з яких 3 192,07 грн. було зараховано АТ «Мегабанк» в якості сплати заборгованості за комісією.
Оскільки позивач не мав права нараховувати заборгованість за комісією, а тому грошові кошти в розмірі 3 192,07 грн. підлягають зарахуванню в якості погашення заборгованості за відсотками по кредиту.
Враховуючи вищевикладене, заборгованість ОСОБА_1 за відсотками становить 723,39 грн. (3 915,46 грн. – 3 192,07 грн.).
Що стосується відступлення права вимоги, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 761/33403/17 (провадження № 61-12551св20).
Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, пункт 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21).
З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.
Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.
Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та постанові Верховного Суду у справі № 761/33403/17 від 28 липня 2021 року.
З урахуванням приписів ст. 517 ЦК України, доказами прав нового кредитора у зобов`язанні є документи, які засвідчують права, що передаються, та інформація, яка є важливою для їх здійснення. Договір про відступлення права вимоги є реальним договором, тому право вимоги виникає і може бути визнано судом лише після передачі документів (як майна) про право вимоги (ч. 1 ст. 517 ЦК України).
Передача таких документів має на меті перевірку існування у кредитора права вимагати виконання боржником відповідних обов`язків, а також змісту та обсягу таких обов`язків (п. 41 постанови Верховного Суду від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012).
03 вересня 2024 року за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL1N426240, за умовами якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (овердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (а.с.19, 15-17).
Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 66895 від 31.07.2024, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» перерахувало АТ «Мегабанк» грошові кошти в сумі 23 425 777,00 грн., призначення платежу оплата за лот GL1N426240, переможець ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ЄДРПОУ 40916672, протокол GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, ціна продажу – 23 425 777,00 грн. (а.с.18).
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, укладеного 03.09.2024, ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021 в розмірі 74 447,20 грн., з яких: 38 246,81 грн. – основний борг; 13 472,46 грн. – відсотки; 22 727,93 грн. – комісії (а.с.46).
27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/12, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників/дебіторів за такими договорами), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами на розрахунково-касове обслуговування та/або договорами про користування банківськими індивідуальними сейфами та/або кредитними договорами (в тому числі договорами про надання кредиту (овердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього договору (а.с.13-14).
Відповідно до платіжних інструкцій кредитового переказу коштів № 1074 від 27.12.2024, № 1091 від 31.01.2025, та № 1822 від 22.09.2025, ТОВ «ФК Єврокредит» перерахувало ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» грошові кошти в сумі 8 030 000,00 грн., 9 200 000,00 грн. та 5 500 000,00 грн., призначення платежу оплата згідно договору № 1/12 про відступлення права вимоги від 27.12.24 за права вимоги за договорами на розрахунково-касове обслуговування, користування банківськими індивідуальними сейфами та за кредитними договорами (а.с.31).
Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору № 1/12 про відступлення прав вимоги, укладеного 27.12.2024, ТОВ «ФК Єврокредит» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021 в розмірі 74 447,20 грн., з яких: 38 246,81 грн. – основний борг; 13 472,46 грн. – відсотки; 22 727,93 грн. – комісії (а.с.42).
Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за кредитним договором № 59-001-867-2-21-Г від 13.10.2021 на підставі договорів факторингу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед яких, в тому числі, є й витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 11 200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до норм ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено з матеріалів справи, що 01.07.2025 між ТОВ «ФК Єврокредит» та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» було укладено договір про надання правничої допомоги № 1/07, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов даного договору, правничу допомогу, у відповідності до завдання клієнта, а клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги і сплатити винагороду (а.с.25-30).
Відповідно до реєстру боржників від 01.12.2025, на виконання умов п. 2.1. Договору, ТОВ «ФК Єврокредит» передав, а адвокат (Адвокатське об`єднання «Альянс ДЛС») отримав в роботу наступний Реєстр прав вимог щодо наступних боржників: ОСОБА_1 , за кредитним договором № 59-011-867-2-21-Г від 13.10.2021, загальна сума заборгованості – 74 447,20 грн. (а.с.52).
Відповідно до Акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12083254 від 05.01.2026, ТОВ «ФК Єврокредит» та Адвокатське об`єднання «Альянс ДЛС» підписанням цього акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги підтверджують, що адвокат надав клієнту наступні послуги (правничу допомогу по стягненню заборгованості з наступних боржників): ОСОБА_1 ; проведення юридичного та фінансового аналізу боржника – 1 200,00 грн.; складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника – 10 000,00 грн.; загальна сума – 11 200,00 грн. (а.с.53).
У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Позовні вимоги позивача задоволені на 52,35% (38 970,20 грн. х 100 : 74 447,20 грн.), а тому з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 2 617,50 грн. (5 000,00 грн. х 52,35% = 2 617,50 грн.).
У відповідності до п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Таким чином, оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК Єврокредит» задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 393,77 грн. (2 662,40 грн. х 52,35% = 1 393,77 грн.).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором № 59-011-867-2-21-Г в розмірі 38 970,20 грн. (тридцять вісім тисяч дев`ятсот сімдесят гривень, 20 копійок), з яких: 38 246,81 грн. – заборгованість за кредитом; 723,39 грн. – заборгованість по сплаті відсотків.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 393,77 грн. (одна тисяча триста дев`яносто три гривні, 77 копійок) та витрати на правову допомогу в розмірі 2 617,50 грн. (дві тисячі шістсот сімнадцять гривень, 50 копійок).
В іншій частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», код ЄДРПОУ 40932411, адреса місцезнаходження: 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий Б . К . Скирда