Справа № 303/4887/26

П О С Т А Н О В А

13 липня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши клопотання ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Авілова Еліна Павлівна, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду від 10 червня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду від 10 червня 2026 року гр. ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Відповідно до постанови, - 28 травня 2026 року о 13 год. 05 хв. ОСОБА_1 по місцю проживання ( АДРЕСА_1 ) ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проявилося в тому, що остання систематично не відвідує уроки без поважних причин у Мукачівському ліцеї № 10, згідно відношення дирекції закладу № 01-16/76 від 15.05.2026 року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 та його захисник Авілова Е. П. подали апеляційну скаргу. Просять скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що 17 червня 2026 року ОСОБА_1 уклав угоду з адвокатом Авіловою Е. П. і лише після цього остання вступила у справу та змогла ознайомитися з матеріалами справи і невідкладно подати апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. 

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма – ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Як вбачається з матеріалів справи, - постанова судді винесена 10 червня 2026 року, а отже останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 20 червня 2026 року.

Апеляційна скарга подана через систему «Електронний суд» 30 червня 2026 року, тобто по спливу 20-ти днів.

Судом не встановлено поважних причин, через які ОСОБА_1 чи його захисник Авілова Е. П. не подали апеляційну скаргу у передбачений законом 10-ти денний строк.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення. У справі також є довідка про доставку СМС на телефон, який вказав сам правопорушник у своєму зобов`язанні зявитися до суду (а.с.2). Такий самий номер телефону також вказано і в апеляційній скарзі. У суді першої інстанції під час розгляду справи ОСОБА_1 був присутній, про винесене судове рішення йому було відомо.

Отже, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися своїми процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що уклав угоду з адвокатом лише 17 червня 2026 року, а відтак лише після цього захисник вступив у справу та зміг ознайомитися з матеріалами справи і невідкладно подати апеляційну скаргу. Однак, вказані доводи, апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 було відомо про винесене у справі судове рішення і ні що йому не заважало скористатися правовою допомогою вчасно та подати апеляційну скаргу у встановлений законом 10-ти денний строк.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту звернення за правовою допомогою адвоката.

Поряд із тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, повинна миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Існування інших обставин, які би свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційним судом не встановлено, на такі сторона захисту не посилається у клопотанні про поновлення пропущеного строку.

На будь-які інші обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо тощо) на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не вказується.

Отже, апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП, а відтак повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження – відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Авілова Еліна Павлівна, на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду від 10 червня 2026 року – повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.