Номер провадження 2/754/4889/26
Справа №754/1480/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

14 липня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
Головуючого - судді Галась І.А.,
при секретарі - Кирилова А.А.
за участі: представника відповідача - Калюжної Л.Є. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, 3-тя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова Надія Анатоліївна про надання додаткового строку для прийняття спадщини,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) вернувся до суду з позовом до Київської міської ради (м. Київ вул.. Хрещатик, 36), 3-тя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова Надія Анатоліївна (м. Київ, вул.. Шолом - Алейхема, 5, офіс 147 про надання додаткового строку для прийняття спадщини. 
Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат, ОСОБА_3 , 1978 року народження, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 14.04.2025 року.
Смерть настала в період проходження ним військової служби внаслідок поранення, отриманого під час перебування у відпустці після звільнення з полону.
Вона, ОСОБА_2 , є сестрою померлого, і згідно зі ст. 1262 Цивільного кодексу України (спадкування за законом другої черги) має право на спадкування. Інші спадкоємці першої черги відсутні.
Відповідно до ст. 1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Оскільки брат помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнім днем подання заяви про прийняття
спадщини було 13 жовтня 2025 року.
21 січня 2026 року вона звернулася до приватного нотаріуса КМНО Аніскової Н.А. із заявою про прийняття спадщини. Однак, Постановою нотаріуса від 26.01.2026 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законом строку.
Строк на прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, які є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, що унеможливили вчасне звернення до нотаріуса.
Напередодні закінчення строку прийняття спадщини, в її родині сталася трагічна подія. Її чоловік, ОСОБА_4 , який проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 , зник безвісти 05 жовтня 2025 року під час виконання бойового завдання в районі н.п. Никанорівка Донецької області.
Про цей факт вона була офіційно повідомлена 
ІНФОРМАЦІЯ_3 № 402, яке було виписане 10 жовтня 2025 року.
Тобто, офіційне повідомлення про зникнення безвісти її чоловіка вона отримала всього за 3 (три) дні до закінчення строку на прийняття спадщини після смерті брата.
Отримання звістки про зникнення чоловіка викликало у неї тяжкий психологічний шок та стресовий стан. У період з 10 по 13 жовтня 2025 року (вирішальні дні для подання заяви нотаріусу) вона перебувала у стані гострого душевного хвилювання, займалася пошуком інформації про долю чоловіка, контактуванням з військовою частиною та побратимами. Через ці надзвичайні обставини вона фізично та психологічно не мала змоги займатися оформленням спадкових прав.
З огляду на вище викладене позивач просить суд: Визначити їй, ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_3 , додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по названій справі.
13 березня 2026 року представник заявника - адвокат Морозов Олександр В`ячеславович звернувся до суду з заявою про участі у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів. 
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року забезпечено участь представника заявника - адвоката Морозова Олександра В`ячеславовича в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Аніскової Надії Анатоліївни про надання додаткового строку для прийняття спадщини в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів та системи ВКЗ.
10 березня 2026 року представником позиваач ОСОБА_2 , адвокатом Морозовим О.В. через підсистему «Електронний суд» подано заяву про заміну процесуального статусу учасника справиа саме, змінити процесуальний статус Приватного нотаріуса КМНО Аніскової Надії Анатоліївни зі співвідповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
13 березня 2026 року представником позиваач ОСОБА_2 , адвокатом Морозовим О.В. через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про витребування у третьої особи, Приватного нотаріуса КМНО Аніскової Н.А., матеріали спадкової справи, відкритої за заявою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого брата ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до ухвали суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 13.04.2026 року, суд ухвалив забезпечити докази в цивільній справі, шляхом витребування у Приватного нотаріуса КМНО Аніскової Н.А., матеріали спадкової справи, відкритої за заявою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про прийняття спадшини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого брата ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
На виконання витягу з протоколу судового засідання від 13 квітня 2026 року Приватний нотаріус КМНО Аніскова Н.А. надали копію спадкової справи № 02/2025 заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
26 червня 2026 року представником Київської міської ради Л.Є. Калюжною на адресу суду подано клопотання про продовдення строку на подачу відзиву по справі та відзив відповідно до якого просять рішення у цивільній справі №754/1480/26 ухвалити відповідно до норм чинного законодавства України. 
Під час підготовчого розгляду справи позивач, представник позивача вимоги позову підтримали.
Представник відповідача Київської міської ради - Л.Є. Калюжна під час підготовчого розгляду справи вимоги відзиву підтримала та просила ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Третя особа до підготовчого розглдяу справи не з`явилась.
Суд ухвалив закрити підготовчий розгляд справи та призначити справу в порядку загального позовного проваддення у відкритому судовому засіданні. 
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились.
Представник відповідача Київської міської ради - Л.Є. Калюжна в судовому засіданні просила ухвали рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Третя особа до судового розгляду справи не з`явилась.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
В судовому засіданні встановлено, відповідно до копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 видане 03.07.1980 року м. Київ Дніпровським РАГС ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №12. В графі батьки зазначено: батько- ОСОБА_5 , мати- ОСОБА_6 . (свідоцтво на рос. мові).
Відповідно до копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 видане 26.06.1984 року м. Київ Дніпровським о/РАГС ІНФОРМАЦІЯ_8 народилась ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №2588. В графі батьки зазначено: батько- ОСОБА_5 , мати- ОСОБА_6 . (свідоцтво на рос. мові).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 виданого 16.04.2025 року, Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 про, що складено відповідний актовий запис №461.
26.01.2026 року вих. №09/02-31 Приватний нотаріус Аніскова Н.А. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до ст.ст.4,23,27,175,184 Цивільно процесуального кодексу України, ст.50 ЗУ «Про нотаріат», ст.257 ЦК України.
Відповідно до витягу №83928245 від 21.01.2026 року зі спадкового реєстру спадкова справа за ОСОБА_3 дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена 21.01.2026 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У Рішенні від 23.05.2001 № 6-рп/2001 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина та відповідно до частини другої статті 64 Конституції України не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини).
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
В свою чергу, відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.
Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. 
При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.
Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, які не залежали від волі позивача. 
Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд прийшов до висновку про те, що у позивача існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні нею дій по поданню до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її брата. Причини пропуску строку на подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини наведені позивачем у позові судом приймаються як поважні.
Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Виходячи з вище викладених обставин справи, які були встановлені у судовому засіданні, та нормативних положень Законів України, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду України, суд вбачає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 12, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Київської міської ради, 3-тя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова Надія Анатоліївна про надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) додатковий строк для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: