ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
17.07.2026	Справа № 910/5461/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін господарську справу
за позовом Акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. М. Бойчука, 4-Б, ідентифікаційний код 03346331) 
до Релігійної організації "Місіонерське товариство "Протестантський рух" (01014, м. Київ, вул. Ломаківська, 64, ідентифікаційний код 19342654) 
про стягнення 285 958, 76 грн,

Представники сторін: не викликались 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство "Київгаз" (далі – позивач) з позовом до Релігійної організації "Місіонерське товариство "Протестантський рух" про стягнення 285 958, 76 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором розподілу природного газу, до умов якого останній приєднався на підставі заяви від 17.05.2016, в частині оплати наданих позивачем у період з липня 2022 по серпень 2023 року, у зв`язку з чим виник борг у розмірі 282 821,10 грн, а також обов`язок сплатити на користь позивача 1 041, 04 грн інфляційних втрат, 348, 68 грн 3% річних та 1 747,94 грн пені. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2026 на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Акціонерне товариство "Київгаз" було залишено без руху.
15.05.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 14.05.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/5612/26 та вирішив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Вказана ухвала була доставлена до електронного кабінету Релігійної організації "Місіонерське товариство "Протестантський рух" 19.05.2026 о 18:44 год., що підтверджується відповідним повідомленням про доставлення процесуального документа.
Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.
У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив.
17.05.2016 між Акціонерним товариством "Київгаз" (далі – оператор ГРМ) та Благодійним місіонерським товариством "Слово життя" при Місіонерському євангелізаційно-благодійному центрі Об`єднання християнських церков України "Слово життя" (нове найменування – Релігійна організація місіонерське товариство "Протестантський рух" (далі – споживач) укладений договір розподілу природного газу шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (далі – договір розподілу), який розміщений на офіційному сайті АТ "Київгаз" за адресою: https://www.kyivgaz.ua/ofitsijna-informatsiya3/publichnij-dogovir.html.
Релігійній організації "Місіонерське товариство "Протестантський рух" присвоєно ЕІС-код 56XS0000J9II600A (персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу).
Пунктом 1.1. договору розподілу встановлено, що цей типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. 
Відповідно до пункту 1.4. договору розподілу терміни, що використовуються в цьому договорі, мають такі значення: 
ЕІС-код – персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку природного газу (за необхідності), присвоєний Оператором ГРМ в установленому порядку, який обліковується оператором газотранспортної системи (далі – оператор ГТС); 
підтверджений обсяг природного газу – об`єм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб споживача, з яким укладено договір постачання природного газу на відповідний розрахунковий період, підтверджений оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) та доведений оператору ГРМ у порядку, визначеному кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою регулятора від 30 вересня 2015 року №2493;
постачальник – суб`єкт господарювання, з яким споживач в установленому порядку уклав договір постачання природного газу;
реєстр споживачів постачальника – це перелік споживачів, які в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку закріплені в Інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (оператором ГТС) за певним постачальником у розрахунковому періоді;
споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа – підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ.
Відповідно до пункту 2.3 договору розподілу при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі – Кодекс газорозподільних систем).
За змістом пункту 3.1. договору розподілу споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493 (далі – Кодекс ГТС) порядку підтверджується Оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома споживача – його постачальником.
12.12.2025 між Релігійною організацією "Місіонерське товариство "Протестантський рух" (далі – боржник) та Акціонерним товариством "Київгаз" (далі – кредитор) укладено договір №12/12/25-1 про реструктуризацію заборгованості за розподіл природного газу (небаланси) (далі – договір про реструктуризацію), за змістом пункту 1. якого сторони визнають та підтверджують, що станом на 02.12.2025 року у боржника існує заборгованість перед кредитором по умовах договору розподілу природного газу від 17.05.2016 №251250 (НЕБАЛАНСИ) за період липень 2022 року - серпень 2023 року у розмірі 282 821,10 грн, в т. ч. ПДВ 47 136,85 грн, (далі – заборгованість).
Сторони домовились про реструктуризацію заборгованості боржника перед кредитором на умовах цього договору (пункт 2 договору про реструктуризацію).
Відповідно до пункту 3 договору про реструктуризацію боржник зобов`язується сплатити кредитору суму заборгованості, зазначену в пункті 3 цього договору, згідно Графіку погашення заборгованості (12 рівних платежів по 23 568, 37 грн 15 числа кожного місяця, починаючи з 15.01.2026).
Пунктом 8 договору про реструктуризацію погоджено, що за повне або часткове нездійснення платежів згідно з графіком погашення заборгованості, кредитор має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку, здійснювати заходи щодо дострокового стягнення непогашеної суми заборгованості згідно з договором.
Пунктом 10 договору про реструктуризацію сторонами встановлено, що у випадку непогашення (несвоєчасного погашення) заборгованості, кредитор має право вимагати, а боржник зобов`язується сплатити кредитору пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення погашення.
Позаяк, Релігійна організація "Місіонерське товариство "Протестантський рух" будь-яких оплат відповідно до графіку погашення заборгованості не здійснювала, позивач направив відповідачу вимогу від 19.03.2026 №1295/09-3 про сплату заборгованості в розмірі 282 821, 10 грн, у якій, із посиланням на пункт 8 договору про реструктуризацію, просив сплатити всю наявну заборгованість.
Вказана вимога була отримана відповідачем 31.03.2026, про що свідчать відомості з веб-сайту АТ "Укрпошта" (трекінг поштового відправлення), однак залишена без задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 1 041, 04 грн інфляційних втрат, 348, 68 грн 3% річних, та 1 747, 94 грн пені.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання згідно із ст. 11, 509 Цивільного кодексу України виникають, зокрема, з договору.
Правовідносини сторін у цій справі виникли на підставі договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та, зокрема, регулюються положеннями Закону України "Про ринок природного газу".
Статтею 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що розподіл природного газу – господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.
Відповідно до статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГРС та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.
Матеріалами справи підтверджений факт наявності у відповідача станом на 02.12.2025 заборгованості перед позивачем у розмірі 282 821,10 грн за договором розподілу природного газу від 17.05.2016 №251250 за період липень 2022 року - серпень 2023 року.
Договір про реструктуризацію заборгованості за розподіл природного газу від 12.12.2025 підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками.
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Пунктом 3 договору про реструктуризацію встановлено, що боржник зобов`язується сплатити кредитору суму заборгованості, зазначену в пункті 3 цього договору, згідно Графіку погашення заборгованості (12 рівних платежів по 23 568, 37 грн 15 числа кожного місяця, починаючи з 15.01.2026).
Втім, відповідач у встановлені строки сплату боргу по договору про реструктуризацію здійснювати не почав, що підтверджується довідкою АТ "Державний ощадний банк України" від 07.05.2026 №77/4-09/129.
Порушенням зобов`язання, у відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі, зміна умов зобов`язання та сплата неустойки.
Пунктом 8 договору про реструктуризацію погоджено, що за повне або часткове нездійснення платежів згідно з графіком погашення заборгованості, кредитор має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку, здійснювати заходи щодо дострокового стягнення непогашеної суми заборгованості згідно з договором.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині сплати заборгованості відповідно до графіку погашення, суд дійшов висновку про наявність підстав для дострокового стягнення непогашеної суми, у зв`язку з чим вимоги про стягнення 282 821,10 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Пунктом 10 договору про реструктуризацію сторонами погоджено, що у випадку непогашення (несвоєчасного погашення) заборгованості, кредитор має право вимагати, а боржник зобов`язується сплатити кредитору пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення погашення.
Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення здійснення платежів за договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 1 747,94 грн пені за загальний період з 16.01.2026 по 15.04.2026.
Окрім того, оскільки відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 348, 68 грн та інфляційні втрати за період 16.01.2026 по 15.04.2026.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постанові №910/12604/18 від 01.10.2019 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010).
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги в повному обсязі та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, як і не скористався своїм правом на подання відзиву.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони відповідача.
Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Релігійної організації "Місіонерське товариство "Протестантський рух" (01014, м. Київ, вул. Ломаківська, 64, ідентифікаційний код 19342654) на користь Акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вул. М. Бойчука, 4-Б, ідентифікаційний код 03346331) заборгованість у розмірі 282 821 грн 10 коп., пеню у розмірі 1 747 грн 94 коп., 3% річних у розмірі 348 грн 68 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 041 грн 04 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 3 431 грн 50 коп.
3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 17.07.2026

Суддя Л.Г. Пукшин