Єдиний унікальний номер 728/1345/26 
Номер провадження 2/728/792/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(повне)

18 серпня 2026 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді – Сороколіта Є.М.

за участі:
секретаря судового засідання – Кирути Л.І.,

а також
прокурора – Цап О.В.,
позивачів – не з`явилася,
відповідача – не з`явився,
третя особа – не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бахмачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом першого заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури (вул. Овдіївська, буд. 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, код ЄДРПОУ 02910114), який діє в інтересах держави в особі Бахмацької міської ради (вул. Соборності, буд. 42, м. Бахмач, Ніжинського району, Чернігівської області, 16500, код ЄДРПОУ 04061702) та Національної служби здоров`я України (просп. Степана Бандери, буд. 19, м. Київ, 04073, код ЄДРПОУ 42032422) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивачів – Комунальне некомерційне підприємство “Бахмацька міська лікарня” Бахмацької міської ради (вул. Соборності, буд. 56, м. Бахмач, Ніжинського району, Чернігівська область, 16500, ЄДРПОУ 02006159) про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, негайно після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про таке.

І. Рух справи.
1. Ухвалою Бахмацького районного суду (далі також – Суд) від 12.06.2026 № 728/1345/26 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження позовну заяву першого заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури (далі також – Прокурор), який діє в інтересах держави в особі Бахмацької міської ради та Національної служби здоров`я України (далі також – Позивач 1 та Позивач 2 відповідно, а разом – Позивачі), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивачів – Комунальне некомерційне підприємство “Бахмацька міська лікарня” Бахмацької міської ради (далі також – Третя особа), з позовом до ОСОБА_1 (далі також – Відповідач), за змістом якого Прокурор просить стягнути із Відповідача на користь Позивача 1, кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 7 831,10 грн, стягнути із Відповідача на користь Позивача 2, кошти, витрачені на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 у сумі 205,35 грн, а також залучити до розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Позивачів – КНП “Бахмацька міська лікарня” Бахмацької міської ради (вул. Соборності, буд. 56, м. Бахмач, Ніжинський район, Чернігівська область, 16500, код ЄДРПОУ 02006159).
2. Згаданою ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на стороні Позивачів – Комунальне некомерційне підприємство “Бахмацька міська лікарня” Бахмацької міської ради а також призначено проведення підготовчого засідання на 21 липня 2026 року об 11 годині 00 хвилин .
3. У подальшому ухвалою Суду від 21.07.2026 № 728/1345/26 підготовче засідання по справі закрито, та призначено проведення судового засідання з розгляду справи по суті на 18 серпня 2026 року об 11 годині 00 хвилин. 
4. У призначене судове засідання учасники справи не з`явилися, причини неявки не повідомили, участь уповноважених представників не забезпечили. 
5. Водночас від прокурора Цап О.В. 18.08.2026 б/н надійшла заява за змістом якої остання просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.
6. Також від Позивача 1 22.06.2026 до Суду надійшла заява від 19.06.2026 № 03-16/1782, якою останній просить розгляд справи здійснювати за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
7. Від Позивача 2 15.06.2026 через модуль ЄСІТС “Електронний Суд” надійшла заява від 15.06.2026 № б/н, за змістом якої останні просять про розгляд справи здійснювати за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
8. У свою чергу Відповідач також направив до Суду письмову заяву від 18.08.2026, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує.
9. Окрім того, 29.06.2026 до Суду надійшла заява Третьої особи від 25.06.2026 № 02-44/701, в якій вона просить здійснювати розгляд справи за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
10. За таких обставин, зважаючи на вимоги частини другої статті 247 ЦПК України, Суд доходить висновку, що підготовче засідання слід проводити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою у нього всіх учасників справи.
11. У судовому засіданні 18.08.2026 Суд, в порядку частини шостої статті 259 Цивільного процесуального кодексу України (далі також – ЦПК України), проголосив вступну та резолютивну частини рішення, відклавши складання повного рішення на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи, а саме – до 28 серпня 2026 року.

ІІ. Позиції учасників справи.
12. Ніжинською окружною прокуратурою підтримувалось публічне обвинувачення у кримінальному провадженні № 12025270390000206 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.
13. Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05.01.2026 у справі № 728/3015/25 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі також – КК України) та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. На підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком у два роки, із покладенням обов`язків передбачених статтею 76 КК України.
14. Відповідно до зазначеного вище вироку Судом встановлено, що 03.07.2025 близько 15 годин 25 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки “Skoda Oktavia”, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ющенка у м. Батурин Чернігівської області в напрямку вул. Гетьманської, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, при виникненні перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та не надав перевагу у русі мотоциклу марки “Tekken MH250GY”, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася по круговому русі з вул. Гетьманської у м. Батурин Чернігівської області в напрямку вул. Ющенка.
15. У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки “Tekken MH250GY”, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден тазу, рваних ран правої гомілки з дефектами шкіри та відкритого перелому тіла (діафізу) обох її кісток зі зміщенням уламків, які в своєму комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та була госпіталізована до КНП “Бахмацька міська лікарня”.
16. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 знаходилася на стаціонарному лікуванні у КНП “Бахмацька міська лікарня” Бахмацької міської ради з 03.07.2025 по 08.07.2025, що становить 5 ліжко-днів, що підтверджується листом КНП “Бахмацька міська лікарня” Бахмацької міської ради від 05.05.2026.
17. Відповідно до наданого розрахунку КНП “Бахмацька міська лікарня” Бахмацької міської ради від 05.05.2026, вартість одного ліжко-дня за перебування хворого в лікарні становила – 1 607,29 грн, в тому числі:
- оплата праці та нарахування ЄСВ – 1 380,51 грн;
- медикаменти – 143,51 грн;
- харчування – 12,22 грн;
- послуги, крім енергоносіїв – 33,14 грн;
- інші витрати (енергоносії та ін.) – 37,91 грн.
Загальна вартість перебування хворого в медичному закладі складає – 5 л.днів*1 607,29 грн = 8 036,45 грн, із них:
- кошти з бюджету Бахмацької ОТГ – 205,35 грн;
- кошти з Національної служби здоров`я України – 7 831,10 грн.
18. Вартість витрачених коштів на лікування, із урахуванням коштів, які надійшли від Національної служби здоров`я України та місцевого бюджету Бахмацької міської ради разом склала 8 036,45 грн, із них: 205,35 грн сплачено за рахунок місцевого бюджету Бахмацької міської ради, 7 831,10 грн за рахунок коштів, які надійшли з Національної служби здоров`я України.
19. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілої в межах даного кримінального провадження № 12025270390000206 від 03.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, не заявлявся.
20. Разом з тим, Відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілої від злочину ні у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання вироком Суду від 05.01.2026 законної сили – 05.02.2026.
21. Факт отримання потерпілою особою ОСОБА_2 тілесних ушкоджень та її перебування на стаціонарному лікуванні знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із кримінальним правопорушенням та кримінально-караними діями ОСОБА_1 .
22. Перелік медичних послуг, повну оплату яких пацієнтам держава гарантує за рахунок коштів Державного бюджету України у 2025 році, визначений Порядком реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення у 2025 році, затвердженим постановою КМУ від 24.12.2024 № 1503.
23. Відтак, послуги КНП “Бахмацька міська лікарня” Бахмацької міської ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України.
24. Таким чином, кошти у розмірі 7 831,10 грн, витрачені на лікування потерпілої від кримінального правопорушення, підлягають стягненню з ОСОБА_1 до Державного бюджету України, оскільки надання медичних послуг здійснювалося за програмою медичних гарантій пацієнтам та оплачено Національною службою здоров`я України, що підтверджено листом Національної служби здоров`я України від 15.05.2026 № 12202/2-17-26.
25. Ніжинською окружною прокуратурою листом від 08.05.2026 повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на правопорушення, однак у відповідь на даний лист вони 15.05.2026 надали відповідь, що підстав для вжиття заходів претензійно-позовного характеру, спрямованих на стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування ОСОБА_2 не вбачають, та зазначили, що не наділені повноваженнями представляти інтереси держави у даних категоріях справ.
26. Крім того, Ніжинською окружною прокуратурою листом від 08.05.2026 повідомлено Бахмацьку міську раду про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави, на що у листі-відповіді від 12.05.2026 останні вказали, що заходи спрямовані на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілої від злочину вчиненого ОСОБА_1 не вживалися та вживатися в подальшому не будуть.
27. Зважаючи, що уповноваженими органами упродовж тривалого часу не вжито жодних заходів, спрямованих на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого, що свідчить про їх бездіяльність, Ніжинська окружна прокуратура звернулася до Суду з відповідним позовом в інтересах держави.
28. Як на правову підставу своїх вимог посилалися на статті 1166, 1191, 1206 Цивільного кодексу України, статтю 87 Бюджетного кодексу України, за змістом яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.
29. Позивач 1 також, відповідно до наданої до Суду заяви від 19.06.2026 № 03-16/1782, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.
30. Щодо позиції Позивача 2, то в поданій до суду заяві від 15.06.2026 вони зазначали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять їх задовольнити.
31. Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивачів у заяві від 25.06.2026 №02-44/701 зазначили що підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити.
32. Щодо позиції Відповідача, то Суд враховує, що останній відзив на позов не подав, проте в наданій заяві від 18.08.2026 б/н вказав, що позов визнає, проти задоволення не заперечує. Також просив врахувати наявність у нього ІІІ групи інвалідності з дитинства.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені Судом та докази на їх підтвердження.
33. ОСОБА_1 , 03.07.2025 близько 15 годин 25 хвилин, керуючи автомобілем марки “Skoda Oktavia”, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ющенка у м. Батурин Чернігівської області в напрямку вул. Гетьманської, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, при виникненні перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та не надав перевагу у русі мотоциклу марки “Tekken MH250GY”, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася по круговому русі з вул. Гетьманської у м. Батурин Чернігівської області в напрямку вул. Ющенка.
34. У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки “Tekken MH250GY”, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден тазу, рваних ран правої гомілки з дефектами шкіри та відкритого перелому тіла (діафізу) обох її кісток зі зміщенням уламків, які в своєму комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та була госпіталізована до КНП “Бахмацька міська лікарня”.
35. Ніжинською окружною прокуратурою підтримувалось публічне обвинувачення у кримінальному провадженні № 12025270390000206 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.
36. Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05.01.2026 у справі № 728/3015/25 (провадження 1-кп/728/43/26) Відповідача засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. На підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком у два роки, із покладенням обов`язків передбачених статтею 76 КК України (а.с. 19-20).
37. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого під час судового розгляду кримінального провадження, відомості про яке 03.07.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12025270390000206, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, не заявлявся та не вирішувався Судом.
38. Відповідно до листа Ніжинської окружної прокуратури від 15.04.2026 № 52-72-2610 вих.26, адресованого Третій особі, було витребувано інформацію щодо перебування потерпілої від вказаного кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні та щодо періоду такого перебування (а.с. 22-24).
39. На виконання вимог вищезазначеного листа КНП “Бахмацька міська лікарня” Бахмацької міської ради надіслала відповідь від 05.05.2026 № 02-44/498, в якій вказала, що ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 03.07.2025 по 08.07.2025. Вартість перебування хворої в медичному закладі за період лікування склала 8 036,45 грн, в тому числі за джерелами фінансування:
- кошти з бюджету Бахмацької ОТГ – 205,35 грн;
- кошти з НСЗУ – 7 831,10 грн (а.с. 25).
40. Також Ніжинською окружною прокуратурою листом від 08.05.2026 № 52-4670-26 52-72-3144 вих-26 повідомлено Національну службу здоров`я України про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на правопорушення, однак у відповідь на даний лист вони 15.05.2026 надали відповідь № 12202/2-17-26, в якій вказали, що підстав для вжиття заходів претензійно-позовного характеру, спрямованих на стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування ОСОБА_2 не вбачають, та зазначили, що не наділені повноваженнями представляти інтереси держави у даних категоріях справ (а.с. 29-33).
41. Крім того, Ніжинською окружною прокуратурою листом від 08.05.2026 № 52-4670-26 52-72-3147 вих-26 повідомлено Бахмацьку міську раду про виявлені порушення та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави, на що у листі-відповіді від 12.05.2026 № 03-16/1432 остання вказала, що заходи спрямовані на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілої від злочину вчиненого ОСОБА_1 не вживалися та вживатися в подальшому не будуть (а.с. 26-28).
42. Матеріали справи не містять доказів відшкодування Відповідачем коштів витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ні під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання вироком Суду від 05.01.2026 законної сили 05.02.2026.
43. Копією довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 15.12.2022 серії 12 ААГ № 145823 підтверджується, що Відповідачу визначено ІІІ групу інвалідності з дитинства безстроково (а.с.71-72).

ІV. Оцінка Суду та релевантне законодавство.
44. Перш за все Суд наголошує, що розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
45. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
46. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
47. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (частина шоста статті 82 ЦПК України).
48. Суд звертає увагу, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування – спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати Суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).
49. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
50. Окрім того, Суд нагадує, що на сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування: “баланс імовірностей” (balance of probabilities) або “перевага доказів” (preponderance of the evidence); “наявність чітких та переконливих доказів” (clear and convincing evidence) і “поза розумним сумнівом” (beyond reasonable doubt).
51. Європейський суд з прав людини (далі також – ЄСПЛ) у рішенні “Джей.Кей. та інші проти Швеції” (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) наголошує, що стандарт “балансу ймовірностей” притаманний саме цивільним справам.
52. Також цей стандарт доказування згадується ЄСПЛ у справі “Бендерський проти України” (BENDERSKIY v. UKRAINE) і полягає у тому, що для Суду, аби визнати певну подію такою, яка відбулася, достатньо дійти висновку про те, що з урахування усіх доказів вірогідність існування такої події є більшою за не існування.
53. Застосовуючи згадані вище підходи до фактичних обставин цієї справи Суд відмічає, що згідно з частиною першою статті 3 Конституції України, життя і здоров`я людини визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
54. Також відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
55. Відповідно до частини третьої статті 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.
56. У частині четвертій вказаної статті зазначено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
57. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
58. Згідно зі статтею 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.
59. Частинами першою та третьою статті 1206 ЦК України закріплено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.
60. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року № 11 “Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат” роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
61. Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
62. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
63. Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання (далі також – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.
64. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.
65. Пунктами 3, 4 Порядку визначено, що сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення повадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
66. Пунктом 4 Порядку вказано, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
67. Відповідно до статті 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад належать у тому числі видатки на охорону здоров`я.
68. КНП “Бахмацька міська лікарня” є закладом охорони здоров`я, фінансування якого здійснюється відповідно до Закону України “Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення”. Держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України, надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій.
69. Невідшкодування витрат, здійснених КНП “Бахмацька міська лікарня” за рахунок місцевого бюджету на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 призводить до порушення інтересів держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій.
70. У цьому контексті додатково слід відмітити, що у відповідності до положень частини 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
71. Аналізуючи вказані положення законодавства Суд вважає, що Прокурор зобов`язаний довести наступну сукупність обставин:
1) порушення або загроза порушення інтересів держави;
2) наявність або відсутність органу, уповноваженого здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах;
3) у випадку наявності такого органу – факт нездійснення ним або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.
72. Необхідність здійснення такого аналізу зумовлена різними правовими наслідками для прокурора, які передбачено процесуальним законодавством.
73. Так, згідно з абзацом 2 частини п`ятої статті 56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
74. При цьому, у відповідності до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
75. Суд наголошує, що у рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) “Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону” щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.
76. Європейський Суд з прав людини також неодноразово звертав увагу, що участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін є обставиною, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі і його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (пункт 27 рішення у справі “Ф.В. проти Франції” (F.W. v. France) від 31.03.2005).
77. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття “інтерес держави”.
78. У рішенні Конституційного Суду України у справі від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття “інтереси держави” висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Із врахуванням того, що “інтереси держави” є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
79. Визначаючи підстави для звернення до Суду у цій справі, Прокурор зазначав, що бездіяльність Позивачів призводить до безпідставного зменшення бюджетних фондів і він листами від 08.05.2026 № 52-4670-26 52-72-3144 вих-26 та від 08.05.2026 № 52-4670-26 52-72-3147 вих-26 повідомив їх про цей факт.
80. Суд має зазначити, що “не здійснення захисту” має проявлятися в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень — він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. “Здійснення захисту неналежним чином” виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. “Неналежність” захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
81. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначила, що, звертаючись до компетентного органу перед пред`явленням позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
82. На переконання Суду викладене означає, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує лише субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта, який всупереч вимог закону не здійснює захист державних інтересів або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду, йому не можуть бути “делегованими” повноваження іншого органу щодо звернення до суду .
83. У цьому контексті Суд погоджується з твердженнями Прокурора, що ним визначено конкретний державний інтерес, який підлягає захисту – зменшення бюджетних ресурсів, а також доведено бездіяльність Позивачів щодо захисту порушеного права.
84. Отже, оцінивши надані Прокурором докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності як кожен окремо, так і сукупному взаємозв`язку, на переконання Суду позов слід задовольнити у повному обсязі, оскільки в результаті протиправних дій ОСОБА_1 потерпіла ОСОБА_2 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, перебувала на стаціонарному лікуванні в медичному закладі КНП “Бахмацька міська лікарня” та на її лікування були витрачені бюджетні кошти, а Відповідачем не здійснено жодних дій щодо сплати витрачених лікарнею коштів на користь Національної служби здоров`я України у сумі 7 831,10 грн (сім тисяч вісімсот тридцять одна гривня 10 коп.) та коштів до місцевого бюджету у сумі 205,35 грн (двісті п`ять гривень 35 коп.), то саме такі суми і повинні бути стягнуті з Відповідача на користь Національної служби здоров`я України та Бахмацької міської ради відповідно, на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.
85. Щодо встановленої Відповідачу групи інвалідності, то Суд відмічає, що сам по собі цей факт не звільняє його від цивільно-правової відповідальності за завдання майнової шкоди, однак може бути оціненим у сукупності з іншими під час вирішення у встановленому порядку питань, пов`язаних з виконанням рішення.

V. Розподіл судових витрат.
86. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
87. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.
88. При цьому Суд враховує, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
89. Так, згідно з частиною першою статті 4 Закону України “Про судовий збір” від 08.07.2011 № 3674-VІ (далі також – Закон № 3674-VІ) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
90. Відповідно частини сьомої статті 6 Закону № 3674-VІ у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
91. Водночас пунктом 6 частини першої статті 5 Закону № 3674-VІ від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
92. Положеннями цивільного процесуального законодавства не визначено порядку розподілу судових витрат у виді судового збору у випадку, коли позивач звільнений від його сплати у встановленому порядку, у зв`язку з чим Суд вважає за можливе застосувати аналогію закону, а саме відповідні положення Господарського процесуального кодексу України у відповідності до яких судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
93. Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VІ за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
94. Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2026 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2026 дорівнював 3 328,00 грн.
95. З урахуванням ціни позову судовий збір за розгляд цієї справи за позовною вимогою Позивача 1 становив би 7 831,10*1,5%=117,46 грн, тобто цей розмір є меншим прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому за цю позовну вимогу мав би бути сплачений судовий збір у розмірі 3 328,00 грн.
96. Відповідно, розмір судового збору за позовну вимогу Позивача 2 становив би 205,35*1,5%=3,07 грн, тобто цей розмір є меншим прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому за цю позовну вимогу мав би бути також сплачений судовий збір у розмірі 3 328,00 грн.
97. Однак згідно із частиною першою статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації – 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
98. Підсумовуючи наведене, з урахуванням звільнення Позивачів від сплати судового збору, та визнання Відповідачем позову, яке приймається Судом, Суд вважає, що з Відповідача слід стягнути судовий збір користь держави у розмірі 3 328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 коп.) тобто по 50% від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за розгляд двох позовних вимог майнового характеру, заявлених юридичною особою.
99. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України Суд, –
У Х В А Л И В:
1. Позов першого заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Бахмацької міської ради та Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивачів – Комунальне некомерційне підприємство “Бахмацька міська лікарня” Бахмацької міської ради, про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення – задовольнити у повному обсязі.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Національної служби здоров`я України із зарахуванням коштів до державного бюджету на розрахунковий рахунок IBAN UA978999980313080115000026011; отримувач ГУК у м. Києві/Шевченківський р-н/ 24060300, код ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.) витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 7 831,10 грн (сім тисяч вісімсот тридцять одну гривню 10 коп.).
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави в особі Бахмацької міської ради, із зарахуванням в дохід місцевого бюджету за реквізитами: UA768999980314090544000025711; отримувач ГУК у Черніг. Обл.тг м. Бахмач/24060300, код ЄДРПОУ 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 205,35 грн (двісті п`ять гривень 35 коп.).
4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави 3 328,00 (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 коп.) в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення цього рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Прокурор: перший заступник керівника Ніжинської окружної прокуратури, адреса місцезнаходження: вул. Овдіївська, буд. 2, м. Ніжин, Чернігівська область, індекс 16600, код ЄДРПОУ 02910114.

Позивач 1: Бахмацька міська рада, адреса місцезнаходження: вул. Соборності, буд. 42, м. Бахмач, Ніжинського району, Чернігівської області, індекс16500, код ЄДРПОУ 04061702.

Позивач 2: Національна служба здоров`я України, адреса місцезнаходження: просп. Степана Бандери, буд. 19, м. Київ, індекс 04073, код ЄДРПОУ 42032422.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивачів – Комунальне некомерційне підприємство “Бахмацька міська лікарня” Бахмацької міської ради, адреса місцезнаходження: вул. Соборності, буд. 56, м. Бахмач, Ніжинського району, Чернігівська область, індекс 16500, ЄДРПОУ 02006159.

Повний текст рішення суду складений 28.08.2026.

Суддя Є.М. Сороколіт