Справа № 462/6318/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(додаткове)

10 липня 2026 року м.Львів
Залізничний районний суд м. Львова в складі:
головуючого – судді Боровкова Д.О.
при секретарі Свищо В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, ОСОБА_3 (третя особа ОСОБА_4 ) про визнання права власності в порядку спадкування.
21 травня 2026 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова позов ОСОБА_2 до Львівської міської ради, ОСОБА_3 (третя особа ОСОБА_4 ) про визнання права власності в порядку спадкування задоволено частково; у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено; позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа ОСОБА_4 ) про визнання права власності в порядку спадкування задоволено; визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 29,6 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 коп.
27 травня 2026 року представник позивача звернувся до суду зі заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про стягнення на користь позивача з відповідача сплачені ним судові витрати, пов`язані із витратами на правничу допомогу в розмірі 59000 грн. 
Адвокат Кравчук П.І. у судове засідання не з`явився, однак у заяві звернувся з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності. 
Суд ухвалив розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення без участі відповідача та представника відповідача, які будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 21 травня 2026 року позов ОСОБА_2 до Львівської міської ради, ОСОБА_3 (третя особа ОСОБА_4 ) про визнання права власності в порядку спадкування задоволено частково; у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Львівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено; позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа ОСОБА_4 ) про визнання права власності в порядку спадкування задоволено; визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 29,6 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) гривень 00 коп.
За правилом п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У матеріалах справи міститься копія Договору про надання правової допомоги від 28 лютого 2025 року про надання правової допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Кравчуком П.І., акту виконаних робіт та рахунку від 22 травня 2026 року, згідно з яким загальна вартість наданих послуг адвоката становить 118000,00 грн.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши матеріали справи, а також додані до справи договір про надання правової допомоги, акти прийняття-передачі наданих послуг з описом наданих послуг, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для справи, суд дійшов висновку, що 25000 грн. є співмірними із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Керуючись ст. 141, 270, 353 ЦПК України, суд 

ухвалив:

Заяву представника позивача Кравчука Петра Івановича про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката Кравчука Петра Івановича під час розгляду справи № 462/6318/25 у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 коп. 
В іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Позивач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_3 (адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 ; адреса реєстрації; АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повний текст складений 20 липня 2026 року.

Суддя: 
Оригінал рішення.