Справа № 643/22856/25
Провадження № 2/643/2892/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2026   м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Афанасьєва В.О.,
за участю секретаря судового засідання Ткаченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до Спеціалізованого комунального підприємства « Харківзеленбуд» Харківської міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 140466,59 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн, судові витрати.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 10.06.2025 року о 09:00 за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 139 Г на припаркований автомобіль Audi A6, д.н.з НОМЕР_1 , належний позивачу, впало дерево, внаслідок чого автомобілю завдано значної матеріальної шкоди. З письмової відповіді на запит представника позивача, отримано відповідь, що несприятливих умов для падіння дерева у той день не було. Відповідно до висновку експерта, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 236772,38 грн.
Пояснила, що відповідальність за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності несуть балансоутримувачі, уповноважені органами місцевого самоврядування, підприємства, які відповідають за утримання та збережння зелених насаджень. Бездіяльність відповідача, на думку представника позивача, яка призвела до завдання позивачу шкоди, проявилась у тому, що відповідачем не проводились загальні огляди зелених насаджень, які повинні проводитись двічі на рік.
Моральну шкоду обгрунтовує тим, що внаслідок пошкодження автомобіля позивачу завдано душевні страждання та переживання, адже останній втратив змогу вільно користуватися своїм транспортим засобом, що спричинило незручності на роботі та побуті, порушило звичайний спосіб життя, а також ОСОБА_2 вимушений користуватися послугами таксі.
Таким чином вважає, що відповідачем має бути сплачено позивачу матеріальну шкоду в сумі 140466,59 грн. , моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 22.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання.
Представник відповідача направив до суду відзив, в якому вимоги заперечив у повному обсязі. Пояснив, що дійсно відповідальність за завдану шкоду повинні нести балансоутримувачі зелених насаджень, однак дерево, яке впало на транспортний засіб позивача 10.06.2025 за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 139Г, не перебуває на балансі відповідача. Вважає, що позивачем не доведено факту протиправності поведінки відповідача, а факт падіння дерева не є безумовною підставою для притягнення відповідної особи, тобто балансоутримувача, до відповідальності. Крім того, розмір моральної шкоди вважає необгрунтованим у зв`язку із відсутністю достатніх доказів наявності тяжких душевних страждань внаслідок пошкодження автомобіля. У зв`язку із вищевикладеним, просить відмовити у задоволенні позову.
Позивач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про розгляд справи повідомлений належним чином.
Представник позивача у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля Audi A6, номерний знак НОМЕР_1 , що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
 Відповідно до висновку експерта № 42В за результатами транспортно товарознавчого дослідження для подання до суду від 24.06.2025, сума матеріального збитку заподіяного автомобіля марки Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок падіння дерева, що сталось 10.06.2025 складає 140466,59 грн. з ПДВ на складові частини та матеріали.
 Згідно відповіді Харківського РЦГМ на адвокатський запит представника позивача, за адесою м. Харків, Салтівське шосе, 139Г, 10.06.2025 року о 09:00 опадів не було, спостерігався північно-західний вітер швидкістю 4 м/с.
Згідно відповіді Департаменту будівництва та шляхового господарства від 03.03.2026 № 501/0/66-26, наданої на ухвалу суду про витребування, спеціалізоване КП «Харківзеленбуд» ХМР не є балансоутримувачем зелених насаджень ( дерев) за адресою м. Харків, Салтівське шосе 139Г. В розпорядженні Департаменту будівництва та шляхового господарства відомостей щодо балансоутримувача зелених насаджень на прибудинковій територіх за вищевказаною адресою немає.
Відповідно до відповіді КП «Житлокомсервіс» № 2821/2/0705 від 22.04.2026, наданої на виконання ухвали суду, на балансі підприємства дерева, розташовані за адресою м. Харків, Салтівське шосе 139Г не обліковуються.
Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі №127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц;від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17).
Предметом спору у справі, що переглядається, є стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок падіння на автомобіль позивача дерева на території Салтівського шосе 139Г у м. Харкові, яку позивач просить стягнути з КП “Харківзеленбуд”.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.
Благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території населеного пункту з метою раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля (стаття 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»)
Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (частина сьома статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).
Згідно з частиною другою статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.
Згідно з пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян внаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.
Відповідно до пункту 7 частини другої статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані відшкодувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою в порядку та розмірах, установлених законодавством України.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).
За загальним правилом у разі встановлення особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування, а саме позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, а відповідач доводить відсутність протиправності та вину (Постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У справі, що є предметом розгляду спірним, зокрема, є питання визначення особи, яка має нести відповідальність за шкоду завдану майну ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля Audi A6, номерний знак НОМЕР_1 , що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Згідно відповіді Департаменту будівництва та шляхового господарства від 03.03.2026 № 501/0/66-26, наданої на ухвалу суду про витребування, спеціалізоване КП «Харківзеленбуд» ХМР не є балансоутримувачем зелених насаджень ( дерев) за адресою м. Харків, Салтівське шосе 139Г. В розпорядженні Департаменту будівництва та шляхового господарства відомостей щодо балансоутримувача зелених насаджень на прибудинковій територіх за вищевказаною адресою немає.
За змістом частини першої статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів.
Аналіз частини першої статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» свідчить про те, що міська рада, як орган місцевого самоврядування має дискреційні повноваження, а саме:
- створити підприємство для утримання об`єктів благоустрою комунальної власності або
- на конкурсних засадах визначити балансоутримувача об`єктів благоустрою комунальної власності.
При цьому як створене міською радою підприємство, так і визначений на конкурсних засадах балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою (частина друга статті 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).
Підпунктом 7 пункту "а" частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою м. Харків, Салтівське шосе 139Г.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.
Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, позовна заява за формою та змістом, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін, а також зміст позовних вимог (пункти 2 і 4 частини третьої статті 175 ЦПК України). Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Наведене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Визначення позивачем у справі складу сторін (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом сторін.
Враховуючи те, що відповідач не є балансоутримувачем дерева, розташованого за адресою м. Харків, Салтівське шосе 139Г, а отже не несе відповідальність за понесену ним матеріальну шкоду, суд вважає КП “Харківзеленбуд” неналежним відповідачем у справі, тому з огляду на неналежність суб`єктного складу сторони відповідача за заявленими позивачем вимогами суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Крім того, суд звертає увагу, що позивач не використав своє право на звернення до суду із клопотанням про заміну неналежного відповідача у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи відмову позивачеві в задоволенні позову в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 1-18, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Відповідачі: Спеціалізоване комунальне підприємство «Харківзеленбуд» Харківської міської ради: код ЄДРПОУ: 03362152, адреса: м. Харків, вул. Клочківська, 195-А.
Повний текст рішення складено 05.08.2026.
Суддя В.О. Афанасьєв