КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 367/11663/25
№ апеляційного провадження: 33/824/1531/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 липня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на постанову Ірпінського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року, винесену під головуванням судді Ткаченко М.О., про притягненнядо адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
встановив:

Постановою Ірпінського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. в дохід держави.
У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження захисник ОСОБА_2 зазначив, що вперше апеляційну скаргу на постанову суду від 13 листопада 2025 року подано в межах встановленого десятиденного строку на оскарження - 18 листопада 2025 року.
Постановою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2025 року апеляційну скаргу повернуто захиснику ОСОБА_2 
Матеріали справи не містять доказів отримання постанови суду ОСОБА_2 чи його захисником.
Повторно із апеляційною скаргою на постанову Ірпінського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року захисник ОСОБА_2 звернувся 28 січня 2026 року.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник ОСОБА_2 зазначив, що саме формулювання протоколу про адміністративне правопорушення є суперечливим, оскільки «рух на вимкнутий сигнал додаткової секції» не є тотожним «руху на заборонний червоний сигнал світлофора». Матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
Суд першої інстанції посилається на пояснення свідка ОСОБА_3 , дані якого не вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди чи на долученій схемі.
Судом першої інстанції неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення у справі експертизи. Самостійно звернутись до експертної установи для проведення судової автотехнічної експертизи сторона захисту не має можливості через відсутність доступу до автомобіля іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги.
ОСОБА_1 та його захисник заперечили щодо вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 463423, 24 вересня 2025 року о 07 год 20 хв на автодорозі М07 Київ-Ковель 30 км 950 м, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу забороняючого (червоного) сигналу світлофора, не зупинився у вищезазначеному місці та виїхав на перехрестя автодороги Київ-Ковель 30 км 950 м та дороги Т-10-01, де відбулось зіткнення із транспортним засобом «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював поворот ліворуч. Вказане призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів із матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 463389, 24 вересня 2025 року о 07 год 20 хв на автодорозі М07 Київ-Ковель 30 км 950 м, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті автодороги М07 Київ-Ковель 30 км 950 м та дороги Т-10-01, під час повороту ліворуч проїхав вказане перехрестя на вимкнутий сигнал додаткової секції світлофора, в результаті чого відбулось зіткнення із транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався прямо, що призвело до механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України.
Матеріали справи містять:
- протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 463423 та серії ЕПР1 № 463389;
- схему місця ДТП;
- письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Статтею 124 КУпАП, передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 8.7 Правил дорожнього руху світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні. На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.
Згідно п. 8.7.3 е ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.
Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.
Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах із одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух.
Судом досліджено протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 463423, серії ЕПР1 № 463389, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також складену капралом поліції УПП у Київській області Чижом Є.В. схему дорожньо-транспортної пригоди, із якої встановлено обставини ДТП, розташування транспортних засобів, місце їх зіткнення та наявність події/складу адміністративного правопорушення.
Учасниками справи жодними належними та допустимими доказами не спростовано схему дорожньо-транспортної пригоди та зафіксовані у ній обставини.
Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини ОСОБА_2 у порушенні п. 8.7.3.е ПДР України, а саме: порушення проїзду на заборонний червоний або миготливий сигнал світлофора.
Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, захисник ОСОБА_2 просив призначити у справі судово-автотехнічну експертизу та вказав, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 березня 2026 року призначено у справі № 367/11663/25 судову автотехнічнуекспертизу, доручивши її проведення експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (ідентифікаційний код: 02883096, адреса місцезнаходження: 03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6), на вирішення якої поставлено наступні питання:
1) Виходячи з пошкоджень транспортних засобів, а також їх кінцевого положення після дорожньо-транспортної пригоди, якою була швидкість руху автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 у момент зіткнення?
2) Виходячи з матеріалів справи, якою була швидкість руху автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_4 , у момент зіткнення та чи мав автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , технічну можливість набрати дану швидкість починаючи рух зі стоп-лінії?
3) Чи можна категорично стверджувати про технічну спроможність пояснень водіїв автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 щодо характеру руху їх автомобілів та обставин дорожньо-транспортної пригоди у цілому?
4) Як з технічної точки зору повинні були діяти водії автомобілів «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , та «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , у даній дорожньо-транспортній ситуації?
5) Чи можна за наявними у справі матеріалами категорично стверджувати щодо руху автомобіля «Renault», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 на вимкнену додаткову секцію світлофора та руху автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 на червоне світло світлофора?
6) Що з технічної точки зору стало причиною даної дорожньо-транспортної пригоди?
30 квітня 2026 року на адресу Київського апеляційного суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів.
Згідно долученої до матеріалів справи заяви захисника ОСОБА_2 вимоги клопотання експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про надання додаткових матеріалів (схеми організації дорожнього руху на регульованому перехресті, циклограми світлофорного регулювання, схеми пофазного роз`їзду, електронних носіїв фотознімків, які зроблені на місці дорожньо-транспортної пригоди) знаходяться поза межами компетенції сторони захисту.
Захисником ОСОБА_1 у поданих письмових поясненнях зазначено про відсутність витребуваних експертом додаткових матеріалів.
09 липня 226 року на адресу Київського апеляційного суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло повідомлення про неможливість надання висновку від 12 червня 2026 року у зв`язку із відсутністю циклограми світлофорного регулювання, схеми пофазного роз`їзду на регульованому перехресті, відеозапису місця дорожньо-транспортної пригоди та експертного огляду транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 .
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що вони не містять належних та об`єктивних доказів на підтвердження невинуватості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. 
Останніми не надано достатніх доказів на спростування їхньої винуватості та не забезпечено належним чином виконання клопотання експерта про надання додаткових матеріалів для проведення судової автотехнічної експертизи.
Апеляційний суд вважає помилковим та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. 
Внаслідок невиконання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимог п. 8.7.3.е ПДР України та проїзду транспортних засобів під їх керуванням на заборонний сигнал світлофора відбулось зіткнення автомобілів.
Дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи, що згідно повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України без дослідження додаткових матеріалів (циклограми світлофорного регулювання, схеми пофазного роз`їзду на регульованому перехресті, відеозапису місця дорожньо-транспортної пригоди та експертного огляду транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1 ) не вдається за можливе встановити чи рухались транспортні засоби на дозволений сигнал світлофору, відтак, висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу порушення вимог п. 8.7.3.е ПДР України є помилковим та не ґрунтується на долучених до матеріалів справи доказах.
Відтак, належних та допустимих доказів на спростування порушення ОСОБА_1 вимог п. 8.7.3.е ПДР України матеріали справи не містять. 
Апеляційний суд вважає, що протоколи про адміністративне правопорушення, схема дорожньо-транспортної пригоди та письмові пояснення учасників є належними та достатніми доказами вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Враховуючи долучені до матеріалів справи докази, а також письмові пояснення учасників справи, апеляційний суд відхиляє посилання у апеляційній скарзі на невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо невинуватості ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у випадку закінчення строків передбачених ст. 38 КУпАП.
За ч. 2 ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш, як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у ч.ч. 3 - 6 ст. 38 КУпАП.
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 463423 відносно ОСОБА_1 складено 24 травня 2025 року, відтак, строк накладення адміністративного стягнення на час розгляду справи закінчився, а провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків притягнення обох до адміністративної відповідальності.
Відтак, апеляційний суд вважає, що постанова суду від 13 листопада 2025 року в частині притягненнядо адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нової постанови про закриття провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В іншій частині постанову суду слід залишити без змін.
З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_2 строк оскарження постанови Ірпінського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити частково.
Постанову Ірпінського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 рокув частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.
В цій частині ухвалити нову постанову суду.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
В іншій частині постанову суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 24 липня 2026 року.

Суддя Є.В. Болотов