Справа № 953/7935/25
н/п 2-др/953/56/26 
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 серпня 2026 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі
судді - Муратової С.О.,
за участю секретаря – Ломовських М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Громова Юліана Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі № 953/7935/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання повернути майно, -
встановив:
В провадженні Київського районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про зобов`язання повернути майно.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.07.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про зобов`язання повернути майно задоволено; зобов`язано ФОП ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 належне йому майно, а саме: смартфон Apple iPhone 11 Pro 512GB Gold (MWCU2) ( НОМЕР_1 ); стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп.
28.07.2026 на електронну адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Громова Ю.А. про розподіл судових витрат, в якій просить: визнати поважними причини пропуску строку на подання цього клопотання та поновити цей строк; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені у справі №953/7935/25 витрати на професійну правову допомогу в сумі 10000,00 грн.
Заява мотивована тим, що у серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 про зобов`язання повернути майно. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.07.2026 у справі №953/7935/25 позовну заяву задоволено. В пункті 21 позову позивач зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи становить зокрема: 4000.00 грн – витрати на правову допомогу (1 інстанція). Рішення вручено представнику позивача через електронний кабінет: 27.07.2026 22:52. Отже, враховуючи, що позивач до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву про подання доказів понесення судових витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тому позивач подає це клопотання про розподіл судових витрат, що обґрунтовується наступним. В світлі обставин цієї справи позивач поніс витрати на правову допомогу, а саме підготовка позовної заяви (4000.00 грн). Однак, в подальшому відповідач подав відзив, а суд поновив судовий розгляд, що потягло необхідність понесення додаткових витрат на правову допомогу, а саме підготовка пояснень (6000.00 грн). Адвокат надав позивачу послуги: складання та подання позову; складання та подання пояснень за вих. №2026-07-06-01 від 06.07.2026. Адвокат та позивач підписали акт, а саме: акт №1 від 28.07.2026. Керуючись принципом диспозитивності, просить вирішити питання про розподіл понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме на суму 10000,00 грн за складання і подання позову та пояснень.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Громов Ю.А. не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.
Відповідач ФОП ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону№ 5076-VI).
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) зроблено висновок, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача - адвокатом Громовим Ю.А. надано наступні докази:
- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності №1730 на ім`я Громова Юліана Анатолійовича;
- копію ордера на надання правничої допомоги серії АЕ №1521196 від 28.07.2026;
- копію договору про надання правничої допомоги від 01.06.2025, укладеного між адвокатом Громовим Ю.А. (Адвокат) та Малишко А.В. (Клієнт), згідно якого на умовах, визначених цим Договором, клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надавати клієнтові правничу допомогу, яка полягає: в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта під час кримінального провадження або провадження про адміністративне правопорушення, представництві клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, брати участь у виконавчих провадженнях в органах ДВС МЮУ, приватних виконавців України з питань виконання рішень суду;
- копію акту №1 наданих послуг від 28.07.2026 до Договору про надання правничої допомоги №06/25 від 01.06.2025, згідно якого адвокат Громов Ю.А. та ОСОБА_1 оформили та підписали цей акт наданих послуг, а саме: складання та подання позову у справі №953/7935/25 – 3996,96 грн; складання та подання пояснення у справі №953/7935/25 за вих. №2026-07-06-01 від 06.07.2026 – 5990,40 грн, разом (округлення до 100) – 10000,00 грн.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі №923/726/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.
Суд, зазначає, що визначення співмірності із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), здійснюється з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, з урахуванням статті 83 ЦПК України у взаємозв`язку із оцінкою таких критеріїв як складність справи (обсяг опрацьованого законодавства, судової практики, кількість та тривалість судових засідань, тощо). Подібні за змістом висновки, викладені і у постановах Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №915/1473/20, від 27.01.2022 у справі №910/17733/20 та від 15.12.2021 у справі №910/2166/21.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (Baryshevsky v. Ukraine) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Подібні висновки щодо правил підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), від 08.06.2021 у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Крім того, суд звертає увагу, що в постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду констатувала, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. ВП ВС в зазначеній постанові акцентувала, що наведений висновок тісно пов`язаний з принципом змагальності, згідно якого саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Суд зазначає, що наведений у акті №1 наданих послуг від 28.07.2026 до Договору про надання правничої допомоги №06/25 від 01.06.2025 детальний опис наданих адвокатом Громовим А.В. послуг, а також подані ним документи щодо характеру та обсягу виконаних робіт (наданих послуг) відповідають критерію розумності та часу, який витратив адвокат на виконання відповідних робіт, а тому підлягає задоволенню на суму 10000,00 грн.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що з відповідача підлягають стягненню витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, принципу співмірності та розумності судових витрат, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Громова Юліана Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі № 953/7935/25 - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 953/7935/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання повернути майно.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн 00 коп.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку додаткове рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, до Харківського апеляційного суду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ).
Представник позивача: адвокат Громов Юліан Анатолійович (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ).
Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Представник відповідача: адвокат Кутовий Григорій Ігорович (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Суддя Муратова С.О.