Справа № 215/2169/26
3/215/949/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Лиходєдов А.В., розглянувши матеріали які надійшли від ППП в місті Кривий Ріг Департаменту УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 КпАП України,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №614242 від 13.03.2026, водій ОСОБА_1 13.03.2026 р., о 20.39 год., біля будинку №111 по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області керувала автомобілем Mercedes-Benz CLK200 н/з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом зробленим на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820, результат 2,42‰, чим своїми діями порушила вимоги п.2.9.а ПДР та скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Правопорушник ОСОБА_1 вину не визнала, подала клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення через те, що її огляд на визначення стану сп`яніння був проведений з істотними порушеннями процедури визначеної Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому результат алкотесту є недопустимим доказом у справі, а також обставини викладені в її направлені до закладу охорони здоров`я не відповідають дійсності, оскільки до закладу охорони здоров`я працівником поліції вона не доставлялась. 
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків. 
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2.9.а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При таких обставинах, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
В якості доказу перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, до протоколу про адміністративне правопорушення була додана роздруківка алкотесту (а.с.2).
Водночас, суддя не може прийняти вказаний документ як допустимий доказ у справі, виходячи з наступного.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий виключно у порядку встановленому законом.
Слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Згідно ст.3 ЗУ «Про національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України №1452/735 від 09.11.2015 Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджено «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» /далі Інструкція/.
Ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.
Відповідно до п. п. 6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Із зазначеного слідує, що Інструкцію визначений певний порядок проведення огляду особи на стан сп`яніння, а саме поліцейський повинен спочатку запропонувати пройти такий огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, а лише потім, в разі відмови від проходження такого огляду на місці зупинки або незгоди з його результатами, запропонувати здійснити такий огляд у закладі охорони здоров`я, надавши направлення, форма якого визначена Інструкцією.
Як видно з роздруківки алкотесту, даний тест був проведений 13.03.2026 о 20.48 год. (а.с.2), в той час як направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я складено 13.03.2026 о 20.45 год. (а.с.4), тобто до проведення алкотесту, що вказує на порушення процедури проведення огляду особи на встановлення стану сп`яніння.
Крім того, в направленні на огляд водія до закладу охорони здоров`я не зазначено відомостей про результати огляду ОСОБА_1 зроблені на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу (а.с.4), що також підтверджує той факт, що вказане направлення було складено до проведення алкотесту. 
Вказані обставини, зафіксовані на відеозаписі долученому до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.8).
Враховуючи викладене, не можна вважати належним та допустимим доказом результат алкотесту, оскільки він був складений з суттєвими процесуальними порушеннями та його зміст не узгоджується з матеріалами справи.
Також, відповідно до змісту направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до закладу охорони здоров`я слідує, що ОСОБА_1 була доставлена на огляд у заклад охорони здоров`я старшим лейтенантом поліції Савченком В.В., але на доданому до протоколу відеозаписі вказаний факт не зафіксований (а.с.4, 8).
Із викладеного слідує, що фабула протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №614242 від 13.03.2026 не відповідає фактичним обставинам справи, а також є незрозумілим чому не було проведено огляд у медзакладі для підтвердження або спростування показів «Алкотесту», та не вказано в протоколі, що таке направлення було надано. Відповідно й протокол був складений передчасно, тобто без проведення освідування в медзакладі, куди було надано направлення без зазначеня в бланці направлення, що особа відмовилася від його проходження. .
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ Надточій проти України (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні кримінальному обвинуваченню у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
У своїх рішеннях Ірландія проти Сполученого Королівства від 18 січня 1978 року, та Коробов проти України від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення поза розумним сумнівом, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
З огляду на вищевикладене, у судді відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити факти та обставини, що вказували б на наявність в діях особи, відносно якої складено адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з ч.3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності належних та достатніх доказів вини ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку щодо недоведеності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст.ст.245, 247 п.1, 280 КУпАП України, суддя,- 

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ: