печерський районний суд міста києва

Справа № 757/32881/26-к 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2026 Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025105060000218 від 01.04.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  уродженець міста Києва, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий; 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Сумської обл., Конотопського р-ну, с. В`язове, громадянин України, не одружений, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимому,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_5 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,,
обвинувачений - ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :
28 квітня 2026 року приблизно о 22 годині 37 хвилин до вестибюлю станції «Хрещатик» КП «Київський метрополітен», де знаходились неповнолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зайшла група осіб, серед яких були ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поводили себе нечемно, зухвало, та виражались нецензурною лайкою, що супроводжувалось агресивною поведінкою відносно інших пасажирів метрополітену, які на той час перебували у вестибюлі вказаної станції.
Так, ОСОБА_3 , перебуваючи поруч з турнікетами у вестибюлі станції метро «Хрещатик», порушуючи громадський порядок, не маючи наміру здійснювати оплату за проїзд у КП «Київський метрополітен» перестрибнув вказані турнікети та направився до ескалатора, який веде до платформи вказаної станції.
Перестрибнувши через турнікети та направляючись до ескалатора ОСОБА_3 штовхнув неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та на, що останній зробив зауваження ОСОБА_3 , щодо їхньої зухвалої поведінки, на яке останній агресивно відреагував та почав погрожувати фізичною розправою.
У подальшому ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи зроблене зауваження як нікчемний привід для вчинення хуліганських дій, діючи спільно з ОСОБА_4 , тобто діючи групою осіб, усвідомлюючи свою перевагу перед потерпілими, використавши малозначний привіт як підставу для вчинення хуліганських дій, з метою продовження конфлікту, маючи на меті нанести ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тілесні ушкодження, спустились на платформу станції метро «Хрещатик» КП «Київський метрополітен» та стали очікувати на ОСОБА_7 та ОСОБА_6 де в подальшому вчинили хуліганські дії за наступних обставин та у наступній хронології.
Так, ОСОБА_3 маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що вони знаходяться в громадському місці при значному скупченні громадян та, всупереч загальноприйнятим в суспільстві правилам поведінки та нормам моралі, ігноруючи присутніх осіб підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс один удар рукою в область голови неповнолітнього потерпілого.
У відповідь на вказані протиправні дії ОСОБА_3 неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 , намагаючись захиститись та уникнути подальшого конфлікту та відхилився від удару ОСОБА_3 , та в цей час, у конфлікт між вказаними особами, з метою захистити свого товариша втрутився неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 . 
Побачивши це, ОСОБА_4 , не бажаючи припиняти кримінальне правопорушення, маючи умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства розуміючи протиправність своїх дій, маючи намір підтримати та продовжити хуліганські дії, підбігли ззаду ОСОБА_7 та наніс йому своєю правою ногою один удар по корпусу, після чого продовжуючи свої хуліганські дії притиснувши останнього до стіни, ОСОБА_4 почав хаотично наносити удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_7 , у зв`язку з чим останній здійснюючи спроби самозахисту на почав відбиватись від ударів ОСОБА_4 , при цьому спричинивши неповнолітньому потерпілому фізичного болю.
В цей час, з метою припинити протиправні дії вказаних осіб, у конфлікт втрутився невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка спробувала припинити бійку, однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи настання більш тяжких наслідків, демонструючи свою зверхність перед іншими та неповагу до існуючих правил і норм поведінки, діючи агресивно, ігноруючи зауваження пасажирів, та їх вимоги про припинення злочинних дій, знову здійснили напад на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та невстановлену досудовим розслідуванням особу, під час якого повалили останніх на підлогу станції метро та почали наносити чисельну кількість ударів ногами по тулубу останніх.
Після чого, ОСОБА_3 відійшовши від потерпілого ОСОБА_7 який знаходився на підлозі вказано станції, не бажаючи припинити свої злочинні дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи настання більш тяжких наслідків, продовжив наносити потерпілому ОСОБА_6 , тілесні ушкодження, руками зведеними в кулак в область голови, спричинивши неповнолітньому потерпілому фізичного болю.
В подальшому, хуліганські дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були припинені працівниками КП «Київський метрополітен» та працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинене групою осіб, що супроводжується особливою зухвалістю тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинене групою осіб, що супроводжується особливою зухвалістю тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та погодився з правовою кваліфікацією висунутого йому обвинувачення, погоджується з тим, що вони разом з іншим обвинуваченим грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, в учиненому щиро розкаявся. Зазначив, що зробив для себе належні висновки, просив його суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України визнав в повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та погодився із правовою кваліфікацією висунутого обвинувачення. В учиненому щиро розкаявся. Зазначив, що обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, визнає в повному обсязі, вказав, що зробив для себе належні висновки, просив суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених, дослідженням даних, що характеризують винних осіб. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом встановлено, що дії обвинувачених  ОСОБА_3 та ОСОБА_4  вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства (хуліганство), що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.
Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність пред`явленого обвинувачення на підставі належних достатніх доказів у провадженні.
Згідно зі ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальностіпризначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття у вчиненому.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття у вчиненому.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим злочину, його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття.
В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними за ч. 2 ст. 296 КК України і призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України призначити іспитовий строком 1 рік відносно кожного обвинуваченого.
Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченим у межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі.
Разом із цим, з огляду на повне визнання обвинуваченими вини та щире каяття, а також зважаючи на другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає можливим виправлення обвинувачених зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб винні в умовах здійснення контролю за їх поведінкою довели своє виправлення, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні під час досудового розслідування не заявлено.
Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.
Запобіжний захід обвинуваченому  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - скасувати.
На підставі викладеного та керуючись ст. 75 КК України, ст. 100, 349, 373, 374 КПК України, суд,
УХ В А Л И В :
Визнати  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Визнати  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виглядіпозбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази у справі: DVD-R диск, що містить відеозапис з платформи ст. метро "Хрещатик" КП "Київський метрополітен у м. Києві" від 28.04.2026, зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1