ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 320/36019/23
адміністративне провадження № К/990/21621/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
суддя-доповідач - Бевзенко В.М.,
судді: Чиркін С.М., Шарапа В.М.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Горбовий Володимир Анатолійович на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року (прийняте у складі головуючої судді Дудіна С.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року (прийняту у складі головуючого судді Мельничука В.П., суддів: Бужак Н.П., Василенка Я.М.) у справі №320/36019/23 за позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє законний представник - ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст обставин справи
1. У жовтні 2023 року ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє законний представник - ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якій просила:
- визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , членом сім`ї, яка перебувала на утриманні ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті Мазанівка, Краматорського району, Донецької області при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення;
- визнати неправомірними дії Міністерства оборони України в частині відмови у виплаті неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті Мазанівка, Краматорського району, Донецької області при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) та Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII);
- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразову грошову допомогу, у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті Мазанівка, Краматорського району, Донецької області при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення відповідно до Постанови № 168 та Закону №2011-XII.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказала, що ОСОБА_2 як член сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_4 , яка станом на день його смерті проживала разом з ним та перебувала на його утриманні, має право на виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №2011-XII та пунктом 2 Постанови № 168. Проте відповідач протиправно відмовив у виплаті позивачці вказаної одноразової грошової допомоги з підстав відсутності судового рішення про встановлення факту перебування ОСОБА_2 на утриманні ОСОБА_4 .
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року, закрито провадження в адміністративній справі в частині позовної вимоги про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , членом сім`ї, яка перебувала на утриманні ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті Мазанівка Краматорського району Донецької області при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення. Роз`яснено позивачці, що ця справа має розглядатись місцевим загальним судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили з того, що оскільки на момент прийняття комісією Міністерства оборони України рішення про повернення на доопрацювання документів для призначення позивачці одноразової грошової допомоги факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 та перебування на його утриманні не був доведений, відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, встановлений законодавством.
Суди вказали, що спірне рішення відповідача щодо повернення на доопрацювання позивачці в призначенні їй одноразової грошової допомоги мотивовано відсутністю доказів на підтвердження статусу її доньки - ОСОБА_2 як члена сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 .
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
Короткий зміст вимог касаційної скарги
3. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України). 
На обґрунтування касаційної скарги скаржниця зазначає, що суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної постанови не врахував висновків, що викладені у постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 240/10153/19, від 22 квітня 2024 року у справі № 420/17371/22, від 30 вересня 2024 року у справі № 560/16370/23.
Також ОСОБА_1 зазначає, що касаційна скарга у цій справі має виняткове значення для позивачки.
10 липня 2025 року від Міністерства оборони України надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що вважає висновки судів законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вимоги, викладені в касаційній скарзі, не можуть бути задоволені, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій слід залишити без змін.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
4. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 від 20 грудня 2021 року.
Відповідно до свідоцтва про народження матір`ю позивачки є ОСОБА_1 .
Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 24 лютого 2021 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено шлюб.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 15 серпня 2022 року.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_4 від 22 вересня 2022 року № 6429 ОСОБА_4 загинув через отримання ушкоджень внаслідок військових дій від вибухів та осколків ІНФОРМАЦІЯ_5 року під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (Донецька, Луганська, Харківська області).
ОСОБА_1 звернулась в інтересах ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою від 29 вересня 2022 року про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4 .
До вказаної заяви були долучені: письмові показання сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; акт обстеження від 08 вересня 2022 року, складений депутатом Новоград-Волинської сільської ради Житомирської області Гвозденко О.; довідка Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 08 вересня 2022 року № 23301/2022; довідка Новоград-Волинського відділу Державної виконавчої служби у Новоград-Волинському районі Житомирської області від 08 вересня 2022 року № 37691; довідки військової частини НОМЕР_4 від 22 вересня 2022 року № 6429 та від 22 вересня 2022 року № 6431/2; витяг з послужного списку ОСОБА_4 ; наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (по особовому складу) від 03 жовтня 2022 року № 371 про виключення ОСОБА_4 зі списків особового складу Збройних Сил України; довідка ОСББ «Болгари» від 04 жовтня 2022 року № 88 про склад сім`ї; витяг з протоколу 11-ї регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 25 жовтня 2022 року № 1758 про те, що травма та причина смерті ОСОБА_4 пов`язані із захистом Батьківщини.
За результатами розгляду вказаних документів Міністерством оборони України було прийнято рішення від 07 квітня 2023 року № 5/4 про повернення на доопрацювання поданих документів з підстав непідтвердження батьківства загиблого ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_2 (позивачки). За поданими документами у Державному реєстрі відсутня інформація щодо актового запису про народження стосовно ОСОБА_4 . У свідоцтві про народження ОСОБА_2 від 23 жовтня 2007 року серії НОМЕР_5 батьком дитини зазначено ОСОБА_8 .
У вказаному рішенні відповідач зазначив, що без надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні) підтверджують, що ОСОБА_2 перебувала на утриманні ОСОБА_4 , неможливо встановити право заявниці на отримання частки одноразової грошової допомоги.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулася до адміністративного суду з цим адміністративним позовом.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
5. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
6. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
7. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
8. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
9. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
10. Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року відповідають, а викладені у касаційній скарзі доводи є необґрунтованими з огляду на таке.
11. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
12. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ).
13. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом № 2011-ХІІ.
14. Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-ХІІ.
15. Частиною першою статті 16 Закону № 2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
16. У статті 161 Закону № 2011-ХІІ було визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
17. Статтею 31 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
18. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
19. Частиною першою статті 163 Закону № 2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 161 цього Закону.
20. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги, за приписами частини дев`ятої статті 163 Закону № 2011-XII визначається Кабінетом Міністрів України.
21. На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято Постанову № 168, пунктом 2 якої, у редакції, чинній на день смерті (загибелі) військовослужбовця, установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1 - 1- 2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
22. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
23. У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
24. Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
25. Державні органи, які зазначені у пунктах 1 - 1-2 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.
26. Виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
27. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку державного сектору, зазначеного одержувачем у заяві.
28. Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.
29. Вказаним нормативно-правовим актом врегулюваний порядок, алгоритм і механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця у рівних частках чітко визначеним законодавством особам, які мають право на таку гарантовану державою одноразову грошову допомогу, а також можливість за взаємною згодою осіб або в судовому порядку вирішення питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між чітко визначеними законодавством особами, які мають на неї право, у разі якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право.
30. Згодом, наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 45 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану» (далі Порядок № - 45) було затверджено Порядок і умови, які визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови № 168, алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів.
31. Пунктами 1.3 - 1.7 Порядку № 45 визначено, що сім`ям загиблих військовослужбовців відповідно до пункту 2 Постанови № 168 виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (пункт 1.3).
32. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 Постанови № 168, що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання одноразової грошової допомоги визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця (пункт 1.4).
33. У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Відмова засвідчується відповідно до Закону України «Про нотаріат» або міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами (пункт 1.5).
34. Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку (пункт 1.6).
35. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника.
36. Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються у випадках, визначених статтею 164 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
37. Рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги може бути оскаржене в установленому законодавством порядку до суду. У разі звернення отримувача одноразової грошової допомоги до суду керівник уповноваженого органу забезпечує участь у судовому засіданні представника уповноваженого органу. (пункт 1.7)
38. Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер та спрямована на матеріальну підтримку, наскільки це можливо, всіх членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).
39. Судами встановлено, що рішенням Міністерства оборони України, яке оформлене протоколом від 07 квітня 2023 року №5/4, заяву позивачки про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою № 168, повернуто на доопрацювання з підстав ненадання документів, які відповідно до Закону № 2262-ХІІ (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні) підтверджують, що ОСОБА_2 перебувала на утриманні ОСОБА_4 .
40. Тобто фактично вказане рішення відповідача щодо відмови у призначенні позивачці одноразової грошової допомоги мотивовано відсутністю доказів на підтвердження статусу її доньки як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
41. В ухвалі про закриття провадження у цій адміністративній справі в частині вимог суд першої інстанції зазначив, що вимога про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , членом сім`ї, яка перебувала на утриманні ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті Мазанівка, Краматорського району, Донецької області при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
42. Вказана позовна вимога підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
43. Враховуючи вищевикладене, суди першої та апеляційної інстанцій вказали, що оскільки на момент прийняття комісією відповідача рішення про повернення на доопрацювання документів для призначення позивачці одноразової грошової допомоги факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 та перебування на його утриманні не був доведений, відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, встановлений законодавством.
44. За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Доводи касаційної скарги у цій частині є необґрунтованими та не спростовують правильності висновків судів попередніх інстанцій.
45. Колегія суддів зазначає, що за змістом положень статті 161 Закону № 2011-XII право на отримання одноразової грошової допомоги, окрім членів сім`ї першого ступеня споріднення мають також утриманці загиблого. Водночас статус дитини як утриманця особи, яка не є її біологічним батьком (що підтверджується відсутністю відповідного актового запису про народження), не виникає автоматично та не може ґрунтуватися виключно на факті шлюбу між матір`ю дитини та військовослужбовцем. Перебування на утриманні є юридичним фактом, який має бути доведений у встановленому законом судовому порядку.
46. Отже, висновок судів попередніх інстанцій про те, що вимога про встановлення факту перебування на утриманні за своїм правовим характером належить до юрисдикції місцевих загальних судів і має розглядатися в порядку цивільного судочинства, є правомірним.
47. Таким чином, оскільки на момент звернення до Міністерства оборони України та прийняття спірного рішення належних доказів (зокрема, судового рішення, що набрало законної сили) на підтвердження перебування ОСОБА_2 на утриманні загиблого ОСОБА_4 надано не було, відповідно у відповідача не було правових підстав для визнання позивачки суб`єктом правовідносин з отримання одноразової грошової допомоги. Дії Міністерства оборони України щодо повернення документів на доопрацювання для усунення вказаних недоліків повністю відповідали вимогам Порядку № 45.
48. Згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
49. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
50. З урахуванням викладеного, Верховний Суд уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.
51. З огляду на результат касаційного розгляду, Суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Горбовий Володимир Анатолійович залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі №320/36019/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко
Судді: С.М. Чиркін
В.М. Шарапа