ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/10591/25     Головуючий в 1 інст.Турчинський М.І. 
Провадження №33/807/405/26     Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.3 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб, без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу, 
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.10.2025р. серії ЕПР1 №485721, - 17.10.2025 10:30 м. Запоріжжя, вул. Червона, 3, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керував ТЗ ВАЗ 111830 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірного покриву обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога відмовився на місці зупинки ТЗ. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом паркування ТЗ. Про повторність попереджений, чим порушив п.2.5 ПДР – дії, передбачені ч.1 цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП. 
Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 жовтня 2025 року серії ЕПР1 №485728, - 17.10.2025 10:30 м. Запоріжжя, вул. Червона, 3, водій ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 111830 д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинено повторно протягом року, 25.01.2025 р. притягався до відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕНА 3932948. Від керування відсторонено, про повторність попереджено, чим порушив п.2.1.а ПДР – керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ; п.2.1.а ПДР – керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП. 
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2025 року адміністративні справи об`єднані в одне провадження відповідно до ст.36 КУпАП для повноти та об`єктивності розгляду по суті.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати або змінити в частині стягнення, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч.3 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що тримання його в певних умовах позбавить його можливості вживати певні ліки, дотримуватись дієти, погіршить його стан здоров`я, який на теперішній час є тяжким. 

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції в цілому дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту/ постанови про адміністративне правопорушення.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.1236, ч.3 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №485728 від 17 жовтня 2025 року; в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№3932948 від 25 січня 2025 року; у довідці про відсутність повторності за ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 . В цій же довідці зазначено про те, що 25 січня 2025 року УПП в Запорізькій області було винесено постанову за ч.4 ст.126 КУпАП серії ЕНА №3932948 та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн; в рапорті інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Река О.; в постанові Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 19 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП, яка набрала законної сили 30 травня 2025 року; в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №485721 від 17 жовтня 2025 року; у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 жовтня 2025 року; у довідці про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 в цій ж довідці зазначено про те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя (№336/1859/25) від 17 березня 2025 року було притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП. Рішенням Олександрівського районного суду м.Запоріжжя (№331/1457/25) від 19 травня 2025 року було притягнуто до відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП; в рапорті інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Река О.; в постанові Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, яка набрала законної сили 28 березня 2025 року; відеозаписом події.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та керування ним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами в апеляційній скарзі не оспорюється. 
Переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, зокрема, відповідаючи на доводи сторони захисту щодо суворості накладеного на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, апеляційний суд звертає увагу на таке. 

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.32 КУпАП, адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею).
Адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.
Санкція ч.3 ст.130 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Крім того, у рішенні в справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Діяння, які кваліфікуються за ст.130 КУпАП, є найбільш суспільно шкідливими правопорушеннями у сфері безпеки дорожнього руху. 
З оскаржуваної постанови суду першої інстанції убачається, що, накладаючи на ОСОБА_1 найсуворіший вид стягнення – адміністративний арешт, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що ОСОБА_1 неодноразово грубо порушував Правила дорожнього руху, нехтував загальноприйнятими правилами співжиття людей, та дійшов вірного висновку про недостатність стягнення у виді штрафу, який неодноразово накладався на останнього у значних розмірах.
Суд апеляційної інстанції притримується такої ж думки і звертає увагу на те, що накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за аналогічні правопорушення в минулому не сприяли досягненню мети, визначеної у ст.23 КУпАП, а саме вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень ОСОБА_1 , оскільки останній, не зважаючи на накладення на нього менш суворих стягнень, продовжував вчиняти аналогічні правопорушення. 
Тому, суд дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту.
Якихось обставин, які б об`єктивно унеможливлювали накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, в цьому випадку не убачається. Наявність певних захворювань у ОСОБА_1 сама по собі не є такою обставиною. 
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.
При накладені адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.ст.33,36 КУпАП, і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Суд першої інстанції дотримався вимог ст.283 КУпАП, а накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових адміністративних правопорушень, як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.23 КУпАП. 
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 грудня 2025 року щодо  ОСОБА_1  за ч.3 ст.130, ч.5 ст. 126 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 336/10591/25